Ухвала 
27 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 199/3728/19
провадження № 61-14100ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяву судді Білоконь О. В. про самовідвід у справі за позовом  ОСОБА_1 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання незаконним рішення та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року,  
ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, заявнику надано строк для усунення їх недоліків. Запропоновано заявнику: вказати свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав); сплатити судовий збір у розмірі 3 073,60 грн
24 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Білоконь О. В. Заява про відвід судді-доповідача обґрунтовувалася незгодою заявника з ухвалою від 13 вересня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Білоконь О. В. від участі у розгляді цієї справи визнано необґрунтованою, заяву передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у задоволенні заяви 
ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Білоконь О. В. відмовлено.
23 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 та заява в якій зазначено, що дана касаційна скарга не стосується касаційного провадження № 61-14100ск21 і подається вона не на виконання вимог ухвали від 13 вересня 2021 року. Також заявник просив здійснити розподіл касаційної скарги в загальному порядку.
Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду 
від 23 жовтня 2021 року касаційну скаргу передано у провадження судді-доповідача Білоконь О. В.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження 
у справі.
 
До відкриття касаційного провадження у справі суддею Білоконь О. В. заявлено самовідвід із підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
Відповідно до Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості («Справа Гаусшильдта» від 24 травня 1989 року № 11/1987/134/188).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу («Справа Гаусшильдта» від 24 травня 1989 року № 11/1987/134/188).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення   у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви 
в неупередженості судді. 
У заяві долученої до касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга подана 23 жовтня 2021 року не є касаційною скаргою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 вересня 2021 року, тому з метою уникнення будь-яких сумнівів у моїй неупередженості та об`єктивності, вважаю необхідним заявити самовідвід та передати касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 
2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року (вхідний номер 36765/0/220-21 від 23 жовтня 2021 року) для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Оскільки у цій справі ОСОБА_1 заявляв відвід судді, який хоч і є необґрунтованим, повторний розгляд його касаційної скарги у тій же справі на ті ж самі судові рішення може у стороннього спостерігача викликати побоювання у відсутності безсторонності у судді.
Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статтями 39, 40 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Заявити самовідвід у справі за позовом  ОСОБА_1 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання незаконним рішення та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня  2021 року.
Касаційні скарги разом із заявою про здійснення авторозподілу справи 
у загальному порядку від 23 жовтня 2021 року передати на повторний автоматизований розподіл.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
 Суддя                                                                                                       О. В. Білоконь