Ухвала 
 
09 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/61632/16-ц
провадження № 61-4023св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи - фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2  25 березня 2021 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особами, які подали касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 12 квітня 2021 року указані недоліки було усунуто.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року поновлено строкна касаційне оскарження. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
08 листопада 2021 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявою, яка підписана представником ОСОБА_3, про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі № 757/61632/16-ц.
Заява мотивована тим, що прийняті суддею-доповідачем Дундар І. О. рішення в інших справах підтверджують факт упередженості судді на користь банківських установ, якою, зокрема, є інший учасник справи - ПАТ «Дельта Банк», що може стати наслідком ухвалення рішення на користь останнього та є підставою для відводу судді-доповідача у даній справі. Одним із основних обов`язків судді є збереження об`єктивності та неупередженості під час розгляду справи, а також керування судовим процесом для того, аби учасники справи на засадах змагальності змогли самостійно довести суду обгрунтованість своєї позиції. Процесуальний закон не наділяє повноваженнями сам суд встановлювати обставини, які б свідчили про його упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника. Сам факт наявності цих «інших» обставин, поєднаний із сумнівом, і заява про це у судовому засіданні є безумовною підставою для задоволення заявленого відводу, оскільки суддя висловлювала думку, яка не на користь позивачів, це викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу згідно пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.
Обґрунтування заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. полягає в заздалегідь сформованій позиції щодо розгляду даної категорії справ (захист прав споживачів у кредитно-банківських відносинах), необхідно зазначити, що згідно із вимогами частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Аналіз указаної заяви про відвід судді-доповідача Дундар І. О. підтверджує, що в ній викладено незгоду із рішеннями судді, і не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
З урахуванням необґрунтованості заявленого відводу судді, питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , про відвід судді-доповідача Дундар І. О. визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід судді-доповідача Дундар І. О. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиноюпершою статті 33 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                               І. О. Дундар
 
                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                М. М. Русинчук