УХВАЛА

08 грудня 2021 року  
Київ
справа №640/23627/19
адміністративне провадження №К/9901/40181/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила: визнати протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора від 29 жовтня 2019 року №1285ц про звільнення її з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України; зобов`язати Офіс Генерального прокурора поновити (призначити) її на рівнозначну посаду прокурора або адміністративну посаду в Офісі Генерального прокурора; стягнути з Офісу Генерального прокурора (правонаступника Генеральної прокуратури) на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року, залишеним без змін, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 29    жовтня 2019 року №1285ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління   організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України. Поновлено позивача на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління        організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора з 31 жовтня 2019 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 669    939,24 грн.
03 листопада 2021 року Офіс Генерального прокурора подав касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Заявник, посилаючись на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, просить пепреглянути і скасувати оскаржені судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у позові.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2021 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Недоліки скарги усунуто Офісом Генерального прокурора у строк, встановлений судом.
Предметом спору у цій справі є правомірність дій кадрової комісії під час проведення нею атестації, рішення про неуспішне проходження атестації прокурором та наказ про звільнення прокурора з цих підстав з органів прокуратури.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
У касаційній скарзі заявник, зокрема, послався на те, що поновлення судами позивача в органах прокуратури та на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора, не відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування положень пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113-ІХ) та пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», сформованим у справах №№160/6204/20, 200/5038/20-а, 160/6596/20, 140/3790/19 та 280/4314/20 та щодо застосування частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), сформованих у справах №826/5596/17 та 811/952/15.
Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, сформованих у справах №№160/6204/20, 200/5038/20-а, 160/6596/20, 140/3790/19 та 280/4314/20 щодо застосування положень пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ та пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» і застосування положень статті 235 КЗпП України в частині визначення органу, в якому має бути поновлено прокурора.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Витребувати справу №    640/23627/19 із Окружного адміністративного суду міста Києва.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4.    Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська