Ухвала
 
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 203/4579/17
 
провадження № 61-4975св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Яковлєвим Юрієм Віталійовичем, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року у складі судді 
Католякіна М. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., 
Єлізаренко І. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Позов мотивовано тим, що позивачеві належала квартира 
АДРЕСА_1 . В ході здійснення представницьких функцій прокурору стало відомо, що 18 квітня 2017 року заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за третьою особою було визнано право власності на вказану квартиру у порядку набувальної давності. 06 червня 2017 року третя особа уклала з відповідачем договір купівлі-продажу, за яким продав спірну квартиру останньому. 20 липня 2017 року заочне рішення від 18 квітня 2017 року було скасовано. Викладені обставини стали причиною звернення прокурора до суду з позовом про витребування спірного майна з незаконного володіння відповідача.
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 
2018 року позовні вимоги задоволено.
 
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області компенсацію судових витрат у сумі 1 600,00 грн.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння Дніпровської міської ради поза її волею.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 
2018 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.
 
11 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - Яковлєв Ю. В. через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 
10 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 
03 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
 
24 лютого 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 461/12525/15-ц за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.
 
Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначила необхідність відступлення від висновку Верховного Суду України про те, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (постанови від 24 червня 
2015 року у справі № 6-251цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16), з огляду на положення статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц (провадження № 61-17779св18) та від 
18 березня 2020 року у справі 199/7375/16-ц (провадження № 61-35744св18), які зводяться до того, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, а задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у добросовісного набувача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі 
№ 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) справу прийнято до розгляду.
 
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 461/12525/15-ц (провадження 
№ 61-190цс20).
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 203/4579/17 за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Яковлєвим Юрієм Віталійовичем, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 
2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов