П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 522/11232/18	

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
12:32 год., м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
22.12.2018 року;
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
          
             П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Кравченка К.В.
     За участю: секретаря – Недашковської Я.О.
                       апелянт – ОСОБА_1 
              апелянт – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просили визнати незаконними дії відповідачів в частині знищення двома відповідачами: ОМР та ДКВ оригіналів приватизаційних документів чотирьох заяв ОМР від 02.07.98 року №37-472, від 27.04.03 року повідомлення №1611, вручено 23.04.03 року, від 04.11.10 року №01-27/А-34-1882, від 18.05.11 року №37-А-4218 разом з доданими до них оригіналів документів, графічними матеріалами "про бажання ОСОБА_2 отримати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку";
          - визнати, що знищення відповідачами 4 – х заяв ОСОБА_2 є зловживанням відповідачами своїми правами;          
          - зобов`язати відповідачів здійснити відповідні дії: відновити незаконно знищені ними приватизаційні документи, долучені до 4-х заяв ОСОБА_2 від 02.07.98 року №37-472, від 27.04.03 року повідомлення №1611, вручено 23.04.03 року, від 04.11.10 року №01-27/А-34-1882, від 18.05.11 року №37-А-4218 та документи, розроблені КП "Землевпорядним центром за дорученням УЗР від 21.03.2011 року №260;
          - визнати дії ДКВ незаконними в частині винесення невмотивованого листа Департаменту комунальної власності від 28.08.2018 року №01-26/1056 з доданими чотирма актами №1, №2, №8, №9/1 "про вилучення та знищення документів та справ";          
          - визнати незаконними дії двох відповідачів: ОМР та ДКВ , оскільки сесія ОМР при винесенні рішення 30.06.16 року "про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 " діяла в порушення ст.ст. 12, 89, 116, 118, 120, 122, 123 ЗКУ, оскільки сесія ОМР не розглянула жодного з 4-х заяв ОСОБА_2 у зв`язку з їх знищенням відповідачами до сесії 30.06.2016 року, оскільки сесія при винесенні рішення від 30.06.16 року – не виконала рішення Приморського райсуду м. Одеси, оскільки не розглянула жодного з 4 -х заяв;
          - визнати незаконними дії двох відповідачів: ОМР та ДКВ , оскільки сесія ОМР від 30.06.16 року №892-У111 "про відмову надати 51 одеситу на розробку проекту землевідводу, в тому числі по відношенню ОСОБА_2 " не розглядалось, не обговорювалось та не відбувалось голосування депутатами ОМР, згідно прямої трансляції ОМР від 30.06.16 року. Сесія ОМР не виносила своє рішення по додатку №2 ні загальним списком, ні окремо по клопотанню ОСОБА_2 , та не виносила своє рішення по виконанню рішення Приморського райсуду м. Одеси від 27.04.04 року. Не розглядала чотири заяви ОСОБА_2 з долученими до заяви документами, не встановлювала, що до якої-то заяви ОСОБА_2 не долучила геоподоснову.
          - визнати дії/бездіяльність суб`єктів владних повноважень незаконними в частині позбавлення ОСОБА_2 її конституційного права, гарантованого ст. 41 и ст.14 Конституції "на придбання землі на праві приватної власності за законом".
В обґрунтування позову зазначено, що знищення за закінченням строків зберігання приватизаційних документів порушило право позивачів на приватизацію земельної ділянки та відбулось з ігноруванням положень ст.ст. 118-122 Земельного кодексу України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просять скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів враховує, що спірні правовідносини виникли з приводу вирішення позивачами питання приватизації належної їм земельної ділянки по АДРЕСА_1 , і зумовлений діями та рішеннями органу місцевого самоврядування в процесі розгляду відповідних звернень позивачів з цього питання.
Під час вирішення спору суті судом першої інстанції враховано, що відповідно до п. 1.2. Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-УІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Департамент комунальної власності Одеської міської ради наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста та щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства.
Згідно із п. 1.1. Положення Департамент є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, а також правонаступником прав та обов`язків приєднаного Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради.
Пунктом 1.3 Положення передбачено, що Департамент керується у своїй діяльності Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", постановами Верховної Ради України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими та підзаконними актами, передбаченими чинним законодавством, рішенням Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та іншими нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування, цим Положенням.
Відповідно до п.п. 2.2.2. Положення Департамент відповідно до покладених на нього основних завдань і в межах своїх повноважень виконує, серед інших, такі функції у сфері земельних правовідносин: забезпечує виконання повноважень щодо здійснення вилучення (викупу) земельних ділянок, надання під забудову та для інших потреб, передачі земельних ділянок у користування, передачі земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам (п.п. 2.2.2.1.); надання матеріалів на розгляд постійної комісії міської ради із землеустрою та земельних правовідносин про передачу у власність, надання в користування земельних ділянок. їх вилучення, викупу в порядку, передбаченому Земельним кодексом України (п.п. 2.2.2.2.); підготовка запитів до відповідних служб міста про можливість передачі у власність або надання в користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам (п.п. 2.2.2.З.); координація, організація і здійснення землеустрою на території міста (п.п. 2.2.2.4.); підготовка висновків про вилучення (викуп) та надання в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що здійснюються органами місцевого самоврядування (п.п. 2.2.2.5.); аналіз документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному, законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення (п.п. 2.2.2.6.); підготовка проектів рішень про надання дозволу (згоди) фізичним та - юридичним особам на розроблення документації із землеустрою (п.п. 2.22.1.); підготовка проектів рішень міської ради та подання на затвердження документації із землеустрою (п.п. 2.2.2.8.); здійснення в межах повноважень контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою (п.п. 2.2.2.11.); розгляд інших питань у галузі земельних відносин відповідно до законодавства (п.п. 2.2.2.13.).
Під час розгляду справи встановлено, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 06.10.2016 року повідомив про неможливість надання інформації стосовно звернень ОСОБА_2 за 1998 та 2003 роки з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №348 «Інструкція з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації», відповідно до положень якої встановлюється п`ятирічний термін зберігання пропозицій, заяв і скарг та документів, пов`язаних з їх розглядом і вирішенням, та після закінчення встановлених строків зберігання звернення громадян та документи щодо їх розгляду підлягають знищенню.
Таким чином, у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради збереглись лише копії заяв ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5, граничні строки тимчасового зберігання документів в архіві районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та безпосередньо підпорядкованих їм організацій, окружних судів, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах), територіальних органів центральних органів виконавчої влади, а також сільськогосподарських підприємств - 5 років, зі спливом яких такі документи підлягають знищенню.
Відповідно до акту № 1 від 28.03.2007 року, акту №2 від 22.06.2011 року, акту № 8 від 18.10.2016 року, акту № 9/1 від 10.03.2017 року про вилучення та знищення документів заяви ОСОБА_2 від 02.07.1998 року № 37-472, від 27.04.2003 року № 1611, від 04.11.2010 року № 01-27/А-34-1882, від 18.05.2011 року № 37-А-4218 знищені Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.
Отже, листування з органами державної влади та місцевого самоврядування з питань розгляду звернень громадян, у тому числі оригінали клопотань ОСОБА_2 за 2010 рік та 2011 рік були знищені відповідно до положень Правил, про що Департаментом складено відповідні акти.
Про ці обставини доведено позивачам листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 01.08.2018 року. До того ж, листом від 28.08.2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради надав копії актів від 1998 року, 2003 року, 2010 року та 2011 року щодо знищення заяв ОСОБА_2 про надання у приватну власність земельної ділянки.
Також, відповідно до листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 10.01.2018 року ОСОБА_2 повернуто нотаріально посвідчену копію правовстановлюючих документів на будівлі та споруди та копію технічного паспорту на будівлі та споруди. При цьому, на вказаному листі міститься відмітка про те. що ОСОБА_2 отримала ці документи разом із листом року.
Разом з цим, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року по справі №522/22796/15-а, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій незаконними та дискраміційними.
За висновками суду у вказаній справі, факт невирішення заяви позивача від 02.07.1998 року вже був предметом розгляду у справі №2-4126/04 і рішення по цій справі було виконане шляхом прийняття відповідачем рішення від 30.06.2016 року №892-VII «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».
Також зазначено, що на терміни виконання відповідачем рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2004 року по справі №2-4126/04 вплинули обставини втрати та відновлення провадження у цій справі, в зв`язку із чим рішення апеляційної інстанції по ній було ухвалено лише 05.10.2015 року, а касаційної – 22.02.2016 року. Ці обставини не залежали від відповідача, і, відповідно, не можуть кваліфікуватися як такі, що направлені на дискримінацію позивача.
Крім того, встановлено про неможливість надання оцінки діям відповідача стосовно розгляду звернення позивача до Одеської міської ради із заявою про передачу їй безоплатно у власність земельної ділянки від 21.04.2003 року, оскільки будь-які докази існування такого звернення відсутні і таку заяву на час розгляду справи позивачем надано не було.
Стосовно розгляду звернень позивача від 01.11.2010 року (вх. від 04.11.2010 року №01-27/А-34-1882) та від 18.05.2011 року №37-а-4218 (вх. від 24.05.2011 року №01-26/А-34-460) вказаними рішеннями встановлено, що без наявності необхідних документів та матеріалів органи місцевого самоврядування не мають можливості вирішувати питання щодо передачі земельних ділянок у власність громадян шляхом здійснення певних дій та прийняття відповідних актів.
У тому числі, рішеннями встановлено, що Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради листами від 22.11.2010 року №01-27/А-34-1882-08 та від 30.05.2011 року №01-26/А-34-460-08 було надано відповіді на заяви позивача від 01.11.2010 року та від 18.05.2011 року та повідомлено, що для розгляду наведених заяв слід додати відповідні документи, наведені у цих відповідях Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради. Для належного оформлення усіх необхідних документів позивачу було роз`яснено про можливість отримання консультацій з питань оформлення і надання необхідних матеріалів.
Таким чином, в судовому порядку встановлено, що зазначені заяви позивача були розглянуті виконавчим органом міської ради, який забезпечує реалізацію повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради, Управлінням були надані відповіді на зазначені заяви, що спростовує твердження позивача про не розгляд її заяв від 01.11.2010 року та від 18.05.2011 року.
Відносно тверджень позивача про незаконне невиконання Одеською міською радою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2004 року по справі №2-4126/04 та постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2014 року по справі №522/4240/13-а судами було зроблено висновок про наступне.
Відповідно до положень розділу V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку виконавчого провадження.
За змістом ст. 258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції видається один виконавчий лист.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цих Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Порядок примусового виконання судових рішень регламентований спеціальним Законом України «Про виконавче провадження».
Таким чином, забезпечення виконання рішень суду має самостійну правову процедуру врегульовану Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим суди зробили висновок про те, що позовні вимоги в частині невиконання Одеською міською радою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2004 року по справі №2-4126/04 та постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2014 року по справі №522/4240/13-а є також необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
При цьому, відновленню підлягають документи в установі, в якій ці матеріали знищені.
Слід зазначити, що відповідно до п. 36 додатку 2 до рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 року №892-VII ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі невідповідності заяви вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме через відсутність графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Щодо позовних вимог про визнання дії Департаменту комунальної власності незаконними в частині винесення невмотивованого листа Департаменту комунальної власності від 28.08.2018 року №01-26/1056 з доданими чотирма актами №1, №2, №8, №9/1 "про вилучення та знищення документів та справ", судом першої інстанції вірно враховано, що 25.07.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Департаменту із проханням надати копії актів про вилучення та знищення її заяв про надання у приватну власність земельної ділянки.
На вказане звернення 28.08.2018 року Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було надано відповідь разом з копіями запитуваних актів.
Акт № 1 від 28.03.2017 року та акт № 2 від 22.06.2011 року були складені на підставі Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств із зазначенням термінів зберігання документів із внесеними змінами та доповненнями, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 року № 41. У тому числі, в акті застережено, що відповідно до вказаного Переліку зазначені документи відібрані до знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення документи Одеського міського управління земельних ресурсів.
Виходячи з обставин справи, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п. 1.4 наказу від 20.07.1998 року № 41 Перелік є основним нормативним актом, призначеним для використання всіма організаціями під час відбору на зберігання і для знищення типових документів, тобто загальних для всіх або більшості організацій. Для полегшення роботи з визначення строків зберігання документів до Переліку включено також окремі види документів нетипового характеру.
Так, у п. 3 акту № 1 від 28.03.2007 року та у п. 13 акту № 2 від 22.06.2011 року зазначено, що листування з громадянами, підприємствами, організаціями, товариствами з питань купівлі-продажу земельних ділянок, узгодження проектів земельних ділянок відібрані до знищення, як такі що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення документи фонду «Одеське міське управління земельних ресурсів» за періоди 1996-2001 роки та 2003-2005 роки відповідно, оскільки сплинув п`ятирічний строк їх зберігання.
Акт № 8 від 18.10.2018 року та акт № 9/1 від 10.03.2017 року були складені на підставі Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств із зазначенням термінів зберігання документів із внесеними змінами та доповненнями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства, юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5.
Відповідно до п. 1 наказу від 18.06.2015 року №1000/5 ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.
Додатком № 15 до вказаних правил прямо передбачено типову форму цього акту про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, якої має дотримуватись орган місцевого самоврядування та його виконавчі органи під час формування відповідних актів.
Так, у п. 19 акту № 8 від 18.10.2016 року та у п. 14 акту № 9/1 від 10.03.2017 року застережено, що звернення громадян особистого та другорядного характеру відібрано до знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значегіня документи Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, яке припинено шляхом приєднання до департаменту комунальної власності Одеської міської ради за 2009 - 2010 роки та 2011 рік, оскільки сплинув п`ятирічний строк їх зберігання.
Незважаючи на те, що в актах не зазначені конкретні звернення осіб, які підлягають знищенню, в них вказані проміжки часу, у які такі документи надходили до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, чим підтверджується, що звернення ОСОБА_3 за 1998 рік, 2003 рік, 2010 рік, 2011 рік включені до документів, які були знищені до законодавства, що зафіксовано у відповідних актах за певний період.
В контексті спірних правовідносин врахуванню також підлягають також положення ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно яких рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Відповідно до ст. 2 Регламенту Одеської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 року № 1-УІІ, Одеська міська рада діє на основі Конституції України, Європейської хартії місцевого самоврядування, законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеві вибори», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», цього Регламенту, Положення про постійні комісії Одеської міської ради, інших нормативно-правових актів України і ради.
Згідно із ст. 24 Регламенту міська рада вправі розглядати питання, віднесені Конституцією України та законами України до її відання.
За правилами ст. 23 Регламенту пропозиції з питань вносяться на розгляд міської ради міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом, а також загальними зборами громадян в порядку місцевої ініціативи, передбаченому Статутом міста.
Підготовка проекту рішення забезпечується безпосередньо суб`єктом його внесення до порядку денного сесії ради.
Отже, формування порядку денного сесії міської ради відбувається на підставі проектів рішень, внесених у встановленому Регламентом порядку та голосування депутатів проводиться відповідно за проект рішення, проти нього або депутат утримується при голосуванні за нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Регламенту міська рада в межах своїх повноважень приймає акти у Формі рішень. Рішення приймаються на пленарному засіданні ради більшістю депутатів від загального складу ради.
Пропозиції з питань на розгляд ради вносяться міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом, а також загальними зборами громадян в порядку місцевої ініціативи, передбаченому Статутом міста.
Пропозиції з проектами рішень, оформлені відповідно до вимог Регламенту, повинні бути подані не пізніше, ніж за 23 робочих дня до дати їх розгляду, за винятком випадків, передбачених законом і Регламентом.
Підготовка проекту рішення забезпечується безпосередньо суб`єктом його внесення до порядку денного сесії ради.
У проекті рішення зазначається назва, що коротко відображає його суть і зміст, а також інформація про суб`єкта внесення такого проекту.
Проект рішення повинен складатися з двох частин:
мотивувальної, в якій містяться посилання на норми законодавства, що регулюють відносини, про які зазначено у відповідному рішенні, інші акти або документи, обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення;
вирішальної, в якій конкретно і чітко формулюється зміст рішення, виконавці і строки виконання поставленого завдання, особливості вступу в силу відповідного рішення, а також вказується посадова особа або орган, на який покладається контроль за повним виконанням рішення.
Додатки, посиланая на які містяться в тексті проекту рішення, є його невід`ємною частиною і обов`язково додаються до тексту проекту рішення.
До проекту рішення в обов`язковому порядку також додаються матеріали- підстави підготовки проекту рішення та пояснювальна записка, яка містить обґрунтування необхідності його прийняття, розгорнуту характеристику цілей і завдань запропонованого проекту рішення, очікувані соціально-економічні та інші результати його реалізації (концепція проекту рішення).
До проекту рішення, що вноситься постійною комісією, в обов`язковому порядку додаються висновки і рекомендації, прийняті на засіданні комісії з відповідного питання.
Міський голова формує порядок денний сесії на підставі пропозицій, що надійшли відповідно до цього Регламенту, і вносить її на затвердження ради. Проекти рішення, які не оформлені з дотриманням встановлених Регламентом вимог, до порядку денного сесії міським головою не включаються.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать обставини справи, до заяв ОСОБА_2 2010 року та 2011 року не було долучено графічних матеріалів, про що позивач повідомлялась Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради відповідними листами.
З урахуванням цього, зазначені заяви не були винесені на розгляд сесії Одеської міської ради.
Згідно матеріалів справи, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було підготовлено проект рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 так і не було надано графічних матеріалів, які є обов`язковою підставою для надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідно до норм земельного законодавства.
Таким чином, проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову у її наданні ретельного та всебічно готується компетентним органом з урахуванням усіх документів, які наявні у його розпорядженні.
Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти,' користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи з обставин справи, слід зазначити, що під час апеляційного розгляду на підставі спільних заяв позивачів та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради апеляційне провадження не одноразово зупинялось для надання сторонам можливості вирішення даного спору шляхом примирення.
На стадії виконання умов примирення між учасниками справи, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради підготовлено проект рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Рішенням Одеської міської ради від 12.06.2019 року №4725-VІІ надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської від 25.06.2020 року №197 змінено статус об`єкта нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, у вигляді садового (дачного) будинку на житловий будинок.
Станом на момент вирішення справи залишається не розробленим та не затвердженим відповідний проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в установленому порядку.
Після прийняття Одеською міською радою рішенням від 12.06.2019 року №4725-VII про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки власність, відповідний погоджений проект землеустрою на час винесення даної постанови позивачами не подавався на затвердження до Одеської міської ради.
Виходячи з обставин справи, слід враховувати, що відповідно п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Згідно із ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом Держгеокадастру.
За правилами ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Отже, остаточне рішення органу місцевого самоврядування про відведення позивачам земельної ділянки по АДРЕСА_3 у приватну власність може бути прийнято лише після надання позивачами погодженого проекту землеустрою.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Слід зазначити, що встановлення невідповідності дій та рішень суб`єкта владних повноважень критеріям обґрунтованості і правомірності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
З огляду на викладене, оскільки у спірних правовідносинах відповідачі діяли на виконання своїх повновжень, у спосіб, встановлений законодавством, а обставини справи не дають підстав вважати порушеними діями чи рішеннями відповідачів прав та інтересів позивачів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необгрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення у повному обсязі.
Оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2021 року.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             К.В. Кравченко