Справа № 363/3699/21                                                              Головуючий в суді І інстанції - Лукач О.П.
Провадження № 33/824/4967/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
10 листопада 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області  від 04 жовтня  2021 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області  від 04 жовтня  2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі  17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 01 серпня 2021 року, о 12 годині 55 хвилин, в с. Новосілки, по вул. Оболонській, 40-А, керував автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нерозбірлива мова). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив  пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на невідповідність матеріалів провадження вимогам законодавства внаслідок численних порушень,  допущених працівниками поліції. Зокрема, такі порушення, на думку апелянта, проявились в тому, що в матеріалах провадження наявний як Акт огляду на стан сп`яніння,  в якому відсутній його підпис, так і направлення на огляд, одночасне складення яких законодавством  не передбачено. Звернуто увагу апелянтом також і на не зазначення в протоколі про адміністративне  правопорушення  свідків події, та відсутність їх підписів. При цьому, як зазначив апелянт, він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, від проходження огляду він не відмовлявся, а складання протоколу мало місце внаслідок упередженого ставлення до нього працівників поліції.  Враховуючи наведені обставини та наявність суперечностей в матеріалах провадження, а також відсутність належних  доказів вчиненням ним адміністративного  правопорушення, вважав, що існують достатні підстави для направлення матеріалів для належного оформлення, в чому судом першої інстанції йому безпідставно було відмовлено. Відтак, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомив, що відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
    Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1  у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що водій ОСОБА_1   порушив вимоги п.2.5  ПДР, оскільки на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
  При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1   призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.
Доводи апеляційної скарги в частині неповноти з`ясування обставин адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що розгляд справи проведений із належною повнотою, а висновки судді належним чином мотивовані.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Так, у апеляційній скарзі не наведено доводів, які би спростовували докази, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Факт одночасного складання працівниками поліції акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу, про що указує ОСОБА_1 , не виключає його вини у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до положень п.2.5 ПДР України проходження огляду на стан сп»яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія незалежно від наявності будь-яких чинників чи факторів.
Посилання ОСОБА_1 на те, що в акті огляду не зазначено результат огляду є безпідставним, оскільки, наявний у справі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції указує на те, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, у зв`язку з чим були відсутні підстави для внесення до акту огляду даних щодо результатів такого огляду. Крім того, відсутність в акті огляду даних щодо результатів огляду, у даному випадку не свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення,  який був складений щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч.1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст. 256 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.
 Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення частини ст. 130 КУпАП за якою складено протокол, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2021р. серії ААБ №230241 щодо ОСОБА_1 вбачається, що він містить зазначення частини ст. 130 КУпАП.
Також не ґрунтуються на вимогах нормативних документів доводи апеляційної скарги в частині відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення даних про свідків, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції об`єктивно зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, що дає змогу суду дійти обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги  щодо необґрунтованого визнання у якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського є не обґрунтованими. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що  ОСОБА_1  відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова  ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі аргументи не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення, а також на наявність підстав для закриття провадження у справі чи направлення складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення. 
Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Вишгородського районного суду Київської області  від 04 жовтня  2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області  від 04 жовтня  2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька