Справа № 462/7117/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.  
Провадження № 33/811/1614/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 рокуЛьвівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 19 жовтня 2021 року, 
з участю правопорушника – ОСОБА_1 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.
 
       Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
 
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 , 15 вересня 2021 року о 19 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Мисливській, 15, керуючи автомобілем «Ford-Escort» номерний знак  НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes-Benz Vito» номерний знак  НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, тим самим порушив п.п.10.9 ПДР України та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10а,д ПДР України. 
 
В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що протокол про вчинення ним правопорушення складено необ`єктивно. Зазначає, що пошкодження автомобілів не було виявлено, так як зіткнення не могло відбутися, оскільки він намагався запустити двигун власного автомобіля з буксиру, поштовхом вручну. Крім того, зазначає, що з місця пригоди він не тікав.
Просить переглянути рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відповідальність за ст. 122-4 КУпАП – за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.
       Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
       Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №284662 від 21.09.2021 та серії ААБ №284663 від 21.09.2021; схему місця ДТП; письмові пояснення  ОСОБА_1  та потерпілого ОСОБА_2 ; рапорт працівника поліції, дав їм належну правову оцінку і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, належним чином мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Крім того, в суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 вину свою визнав та підтвердив обставини скоєнння ним ДТП та залишення місця такої. 
       Оцінюючи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такі є належними, допустимими, а також достатніми, що підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому. 
       Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №284662 від 21.09.2021 та серії ААБ №284663 від 21.09.2021 складені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки їх форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеними та підписаними уповноваженою на те особою і підтверджують подію і обставини правопорушень. Отже, наведені докази є належним та допустимим та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень.
       Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного  районного суду м.Львова від 19 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави – залишити без зміни.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.