ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/3689/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (суддя Кальник В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції с4асувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не враховано, що позивач звернувся до суду з пропуском строку  звернення. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач  є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.02.2015, та в період з 02.03.2013 по 01.11.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Військова частина НОМЕР_3 , починаючи з 01.07.2020, зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 19.10.2018 №242 позивача з 01.11.2018 було звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу частини НОМЕР_3 .
При звільненні позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.11.2018, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 20.07.2020 було визнано дії військової частини НОМЕР_3 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 01.11.2018 включно протиправними. 
Стягнуто з військової частини НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.11.2018 включно в сумі 112 646,12 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. - січень 2008 р., а в період з 01.03.2018 по 01.11.2018 - березень 2018 р., з урахуванням абз. 4 п. 5    постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 20.07.2020 по справі №160/6563/20 набрало законної сили 20.09.2020.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року №160/6563/20 військовою частиною НОМЕР_1 13.11.2020 було нараховано та виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення в сумі 112 082,89 грн. 
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень      статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ      дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
          Здійснюючи апеляційний перегляд справи, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
При цьому строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.
Таким чином, дізнавшись про порушення своїх прав, з огляду на приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, позивач мав звернутися до адміністративного суду за захистом свого права протягом місяця.
Як свідчать матеріали справи, позивач індексацію грошового забезпечення в сумі 112 082,89 грн. отримав  13.11.2020 (а.с.13).
Позивач звернувся до адміністративного суду з даним  позовом в березні 2021 року більш ніж через три місяці, з пропуском місячного строку з дня звільнення та проведення з ним розрахунку, не зазначивши підстав для поновлення цього строку.
Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не надано, а судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. 
За правилами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Абзацом 1 частини першої статті 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -                                   

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Військової  частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Позов залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 24 листопада 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш