П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2984/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
14 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Матохнюка Д.Б. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКІТАН» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКІТАН» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2021 Управління Держпраці у Вінницькій області (далі – Управління, позивач) звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікітан» (далі – Товариство, відповідач) в якому просило:
Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКІТАН» на АГЗП, у вигляді заборони: 
- виконання робіт підвищеної небезпеки, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; експлуатації систем газопостачання зрідженим газом АГЗП; 
- допуску до роботи працівників, які не пройшли спеціальне навчання та перевірку знань з питань охорони праці;
- допуску до роботи працівників, які не пройшли інструктажі з питань охорони праці (вступний, первинний, повторний); 
- зливу ЗВГ з автомобільних цистерн.
Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав, що у період з 24.03.2021 по 26.03.2021 уповноваженою посадовою особою Управління проведено позапланову перевірку ТОВ «Вікітан» з питань дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. Актом перевірки від 26.03.2021 № ВН 92/724/АП задокументовано порушення Товариством вимог законодавства з питань охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Зміст виявлених порушень полягав у такому: роботодавець не подав до Управління Держпраці у Вінницькій області декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки; до виконання робіт з підвищеною небезпекою допускаються працівники підприємства (9 операторів АГЗП та 1 слюсар), які не пройшли спеціальне навчання та перевірку знань з питань охорони праці; новоприйнятим на підприємство працівникам не проводиться вступний інструктаж з питань охорони праці; працівникам до початку роботи безпосередньо на робочому місці не проводиться первинний інструктаж з питань охорони праці; працівникам не проводиться повторний інструктаж з питань охорони праці; на АГЗП заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ (ЗВГ) знаходяться в межах вибухонебезпечних зон.
Позивач зазначає, що виявлені перевіркою порушення є підставою для застосування щодо Товариства заходів реагування. Оскільки такі заходи можуть бути застосовані виключно за рішенням суду, Управлінням на виконання передбачених законом повноважень пред`явлено цей позов до суду.   
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що Товариством отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Зауважує, що на даний час працівники Товариства пройшли навчання та отримали посвідчення на допуск до виконання робіт підвищеної небезпеки, а новоприйняті працівники пройшли передбачений законодавством інструктаж з питань охорони праці. За словами представника відповідача, первинний та повторний інструктаж із працівниками теж проводиться у передбаченому порядку.
Щодо знаходження заземлюючих пристроїв для приєднання автомобільних цистерн в межах вибухонебезпечних зон, то представник позивача зазначав, що на даний час заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн перенесені та не знаходяться у межах вибухонебезпечних зон.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, у період з 24.03.2021 по 26.03.2021 на підставі наказу Управління Держпраці у Вінницькій області від 23.03.2021 року № 288-0, головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки Мандренком Олександром Михайловичем (посвідчення/направлення від 23.03.2021 №031) проведено позапланову перевірку у сферах дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки у ТОВ «Вікітан», юридична адреса: вулиця Тімірязєва, 44, місто Немирів, Немирівський район, Вінницька область, 22800, код ЄДРПОУ 30641728.
Фактична адреса місць здійснення Товариством господарської діяльності: Вінницька область, Тульчинський район, с. Нестерварка, вул. Леонтовича, 78 г; Вінницька область, Немирівський район, сільська рада Великобушинська, автомобільна дорога Львів - Кіровоград - Знам`янка, км 416+200 (праворуч); Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. Івана Богуна, 79; Вінницька область, Тростянецький район, м. Ладижин, вул. Карла Маркса, 2 а; Вінницька область, Оратівський район, смт. Оратів, вул. Героїв Майдану, 1 б; Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. 1-го Травня, 70 Б.
За результатом перевірки складено Акт від 26.03.2021 № ВН 92/724/АП (а.с.5-12). Із Акту від 26.03.2021 №ВН 92/724/АП слідує, що перевіркою виявлено наступні порушення положень нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки:
- роботодавець не подав до Управління Держпраці у Вінницькій області декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра (пункт 3 групи Б додатку 2 до Порядку) та на експлуатацію систем газопостачання зрідженим газом суб`єктів господарювання (пункт 4 групи Б Переліку машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2021 № 77), що є порушенням вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці», пункту 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107;
- допускаються до виконання робіт з підвищеною небезпекою працівники підприємства (9 операторів АГЗП та 1 слюсар), які не пройшли спеціальне навчання та перевірку знань з питань охорони праці, що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці», пункту 4.1 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;
- новоприйнятим на підприємство працівникам не проводиться вступний інструктаж з питань охорони праці, що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці», пункту 6.3 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;
- працівникам до початку роботи безпосередньо на робочому місці не проводиться первинний інструктаж з питань охорони праці, що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про охорону праці», пункту 6.4 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;
- працівникам не проводиться повторний інструктаж з питань охорони праці, що є порушенням вимог статті 18 Закону України № 2694 «Про охорону праці», пункту 6.5 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;
- на АГЗП заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ (ЗВГ) знаходяться в межах вибухонебезпечних зон, що є порушенням вимог статті 13 Закону України № 2694 «Про охорону праці», пункту 4.5.12 розділу 4.5 глави 4 НПАОП 40.1-1.32-01 «Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок».
Зважаючи на те, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю працівників ТОВ «Вікітан», та із посиланням на норми Закону України «Про охорону праці», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Управління звернулось до суду з даним позовом в якому просило застосувати по відношенню до Товариства заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді заборони виконувати роботи, що безпосередньо пов`язані із виявленими порушеннями.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що характер діяльності Товариства та суть виявлених порушень, позивач правильно кваліфікував як такі, що створюють загрозу життю та здоров`ю працівників ТОВ «Вікітан», що є підставою для задоволення позову та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами.
Частиною 4 статті 43 Конституції України кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини щодо державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 (далі-Закон №877-V), водночас спірні правовідносини регулюються й Кодексом цивільного захисту України.
Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно вимог частини десятої статті 4 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Статтею 38 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-XII (далі - Закон №2694-XII) визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Згідно з нормами п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, передбачено, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці є Державна служба України з питань праці (Держпраці), яка в силу п.7 Положення №96 вправі здійснювати свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Одним із територіальних органів Державна служба України з питань праці є Управління Держпраці у Вінницькій області (п.1 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 №340).
Положеннями підпункту 16 пункту 4 Положення №340, Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого:
- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань:
- монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;
- організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.
Згідно зі статтею 4 Закону №2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Відповідно до частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу державного нагляду (контролю), в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
З огляду на зазначене слідує, що у разі виявлення під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) порушень вимог законодавства, які є підставою для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг (тобто створюють загрозу життю та здоров`ю людей), орган державного нагляду (контролю) має звертатися до суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування.
Підставою для застосування судом заходів реагування за позовом органу державного нагляду (контролю) є виявлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Поняття «загроза життю та здоров`ю» працівників є оціночним, а суб`єктом його оцінки в першу чергу є Управління, як спеціальний орган який виконує функції нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері охорони праці. Тому, висновки щодо існування вказаної загрози ґрунтуюся на певній свободі розсуду Управління, а відтак охоплюються сферою його дискреційних повноважень як органу, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями, що є необхідними для обґрунтування тверджень про ймовірність загрози життю та здоров`ю працівників внаслідок допущення роботодавцем виявлених перевіркою порушень.
Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що основним у цьому спорі є оцінка виявлених перевіркою обставин, подальша їх кваліфікація як порушення норм законодавства про охорону праці та правильність такої кваліфікації Управлінням.
Так, колегія суддів зауважує, що частинами 3 - 4 ст.21 Закону №2694-XII визначено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями ч.8 ст.21 Закону №2694-XII, набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Закону №2694-XII Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №1107.
Системний аналіз положень статті 21 Закону №2694-XII та Порядку №1107 дає підстави дійти висновку, що виконання окремих робіт підвищеної небезпеки та експлуатація (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може відбуватися на підставі дозволу, а інших виключно на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. При цьому перелік таких робіт та устаткування визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідними додатками до Порядку №1107 визначено перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються виключно на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, відповідно.
Положення пункту 3 групи Б додатку 2 до Порядку №1107 та пункту 4 групи Б Порядку №1107 дають підстави для висновку, що роботи які виконуються на висоті понад 1,3 метра та на експлуатацію систем газопостачання зрідженим газом суб`єктів господарювання можуть виконуватися лише  на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на дозвіл №232.19.05 від 16.07.2019 року та дозвіл №233.19.05 від 16.07.2019 року, які надають право на виконання окремих робіт підвищеної небезпеки, з огляду на те, що ним не враховано розмежування видів робіт підвищеної небезпеки та устаткування підвищеної небезпеки, виконання та експлуатація яких здійснюється на підставі дозволу та декларації про відповідність.
Так, виконання зазначених в акті перевірки робіт на висоті понад 1,3 метра та експлуатація систем газопостачання зрідженим газом може проводитись виключно на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, якої відповідач не отримав, що не заперечується апелянтом.
Отже, відсутність у апелянта Декларації є порушенням норм ст.21 Закону України «Про охорону праці» та п.21 Порядку від 26.10.2011 №1107, а тому позовні вимоги в цій частині колегія суддів вважає обгрунтованими.
Визначаючись щодо висновків Управління про порушення відповідачем вимог ст.18 Закону №2694-XII зміст якого полягав у допуску до роботи працівників, які не пройшли спеціальних навчань та перевірку знань з питань охорони праці, апеляційний суд зазначає таке.
Статтею 18 Закону №2694-XII передбачено навчання з питань охорони праці, зокрема зазначено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.
Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.
Відповідно до положень ч.6 ст.18 Закону №2694-XII, не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.
Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці врегульований Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05), затвердженим Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15.
Відповідно до положень розділу 4 (Спеціальне навчання і перевірка знань з питань охорони праці) п.4.1 Типового положення №15, посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 №232/10512, та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 №263/121 і зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 з №18/554 (далі - роботи підвищеної небезпеки), проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.
Згідно з нормами п.4.2. Типового положення №15 передбачено, що спеціальне навчання з питань охорони праці може проводитись як безпосередньо на підприємстві, так і навчальним центром.
Перевірка знань з питань охорони праці після проведення спеціального навчання здійснюється:
- комісією підприємства (якщо навчання проводилось безпосередньо на підприємстві);
- комісією відповідного територіального органу Держпраці за участю відповідних профспілок (якщо навчання проводилось у навчальному центрі) (п.4.4 Типового положення №15).
Так, в обґрунтування помилковості твердження про невиконання Товариством передбаченого ч.2 ст.18 Закону № 2694-XII обов`язку, представник апелянта в апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до Довідки №39 від 12.05.2021 року, виданої директором TOB «Вікітан» ОСОБА_1 , працівники підприємства (9 операторів та 1 слюсар)  на даний час навчання пройшли та отримали посвідчення на допуск до виконання робіт з підвищеною небезпекою. В підтвердження чого надав копії посвідчень за №1050-ОП, №1048-ОП, №1051-ОП, №1044-ОП, №1046-ОП, №1049-ОП, №1052-ОП, №1042-ОП, №1043-ОП, виданих 9 операторам АГЗП про те, що вони пройшли навчання і виявили потрібні знання.
Дослідивши надані докази та враховуючи обґрунтування апелянта колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до положень ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зазначена норма відображає спеціальний характер дії правила про допустимість доказів суть якого полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій обставин.
Таким чином колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що подана апелянтом довідка №39 від 12.05.2021 року та копії посвідчень не можуть вважатися допустимими доказами проходження навчання та перевірки знань, з огляду на ту обставину, що дана довідка видана самим підприємством і підписана його керівником, який враховуючи доводи апеляційної скарги має на меті уникнути застосування заходів реагування. Водночас, колегія суддів зауважує, що оформлення такої довідки, як документу, що підтверджує проходження навчання та перевірки знань ані нормами Закону  №2694-XII ані нормами Типового положення №15 не передбачено.
Крім того, колегія суддів, дослідивши надані апелянтом посвідчення на допуск до виконання робіт з підвищеною небезпекою зауважує, що зі змісту посвідчень встановлено, що їх видано на підставі протоколів засідання комісії від 24.12.2020. Тобто ці посвідчення були отримані працівниками відповідача ще до проведення перевірки (перевірка тривала із 24.03.2021 по 26.03.2021). Однак посадовою особою яка здійснила перевірку їх не взято до уваги, з огляду на те, що спеціальне навчання проводилося у навчальному центрі, а тому перевірка знань могла здійснюватися лише комісією відповідного територіального органу Держпраці, тоді як згідно посвідчень головою комісії з перевірки знань зазначеного головного інженера невстановленого суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , що є порушенням п.4.4. Типового положення №15.
Враховуючи встановлені обставини та положення чинного законодавства колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що допустивши до роботи працівників які не пройшли спеціальних навчань та перевірку знань з питань охорони праці у встановленому законодавством порядку, відповідач порушив норми ст.18 Закону №2694-XII.
Визначаючись висновків контролюючого органу про допуск до роботи працівників, які не пройшли вступний, первинний та повторний інструктажі з питань охорони праці, то при їх оцінці колегія суддів враховує наступне.
Положеннями ч.1 ст.18 Закону №2694-XII регламентовано, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж з питань охорони праці.
Відповідно до ч. 6 ст.18 Закону №2694-XII, не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.
Згідно з нормами п.6.1 Типового положення №15 визначено, що працівники, під час прийняття на роботу та періодично, повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих.
За характером і часом проведення інструктажі з питань охорони праці (далі - інструктажі) поділяються на вступний, первинний, повторний, позаплановий та цільовий (п.6.2). Вступний інструктаж проводиться з усіма працівниками, які приймаються на постійну або тимчасову роботу, незалежно від їх освіти, стажу роботи та посади; Вступний інструктаж проводиться спеціалістом служби охорони праці або іншим фахівцем відповідно до наказу (розпорядження) роботодавця, який в установленому Типовим положенням порядку пройшов навчання і перевірку знань з питань охорони праці. Вступний інструктаж проводиться в кабінеті охорони праці або в приміщенні, що спеціально для цього обладнано, з використанням сучасних технічних засобів навчання, навчальних та наочних посібників за програмою, розробленою службою охорони праці з урахуванням особливостей виробництва. Програма та тривалість інструктажу затверджуються роботодавцем.
Запис про проведення вступного інструктажу для осіб, які приймаються на роботу відповідно до наказу (розпорядження) роботодавця робиться в журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (додаток 5), який зберігається службою охорони праці або працівником, що відповідає за проведення вступного інструктажу, а також у наказі про прийняття працівника на роботу (п.6.3).
Водночас, як слідує з матеріалів справи, під час проведення перевірки Товариством надано Журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці ТОВ «Вікітан», однак в період перевірки з 24.03.2021 по 26.03.2021 у журналі були відсутні записи про проведення вступних інструктажів для працівників які приймалися на роботу. Ця обставина задокументована Актом перевірки від 26.03.2021 №ВН 92/724/АП який директором ТОВ «Вікітан» підписано без зауважень (а.с.10-12).
Таким чином, з метою усунення виявлених перевіркою порушень директору Товариства ОСОБА_1  вручено припис від 26.03.2021 №ВН92/724/АП/П  (а.с.13-18).
Усунення цього порушення фактично мало відбуватися у майбутньому при прийнятті на постійну або тимчасову роботу нових працівників.
Однак, представник апелянта з метою спростування вказаного порушення надав до суду першої інстанції довідку №40 від 12.05.2021 та копію журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (а.с.62-64), так, у довідці №40 від 12.05.2021 зазначено, що на даний час на підприємстві з новоприйнятими працівниками проводиться вступний інструктаж з питань охорони праці у відповідності до вимог статті 18 Закону №2694-XII.
Колегія суддів дослідивши дану довідку вважає, що вона не є допустимим доказом відсутності виявлених перевіркою порушень, з огляду на те, що факти проведення інструктажу повинні бути підтверджені виключно тими засобами доказування, які передбачені нормами Типового положення №15 (заповнений за встановленою формою журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці додаток 5 до Типового положення №15).
Так, незважаючи на те, що на момент проведення перевірки у журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці ТОВ «Вікітан» не було внесено відомостей про проведення інструктажу, у наданій до суду копії журналу проставлені відмітки про його проведення інженером з охорони праці ОСОБА_3 ще 23.03.2021, що ставить під сумнів достовірність цих відомостей, адже директором Товариства шляхом підписання акту перевірки без зауважень визнано факт непроведення цього виду інструктажів на час перевірки яку завершено 26.03.2021, тому колегія суддів не може брати дані докази до уваги, отже висновки позивача про порушення відповідачем вимог статті 18 Закону №2694-XII та п.6.3 Типового положення №15 в частині, що стосується не проведення вступних інструктажів є законними та обгрунтованими.
Згідно з положеннями пункту 6.4 Типового положення №15, первинний інструктаж проводиться до початку роботи безпосередньо на робочому місці з працівником: новоприйнятим (постійно чи тимчасово) на підприємство або до фізичної особи, яка використовує найману працю; який переводиться з одного структурного підрозділу підприємства до іншого; який виконуватиме нову для нього роботу; відрядженим працівником іншого підприємства, який бере безпосередню участь у виробничому процесі на підприємстві.
Так, в ході перевірки, з 24.03.2021 по 26.03.2021, встановлено, що Товариством не проводиться первинний інструктаж з питань охорони праці з працівникам до початку роботи безпосередньо на робочому місці. Це стало підставою для висновку про порушення вимог ст. 18 Закону №2694 та п.6.4 Типового положення №15. Достовірність зазначеного висновку  підтверджується підписом акту перевірки директором Товариства без зауважень. З метою усунення порушення директору Товариства ОСОБА_1 вручено припис від 26.03.2021 №ВН92/724/АП/П.
Усунення цього порушення фактично мало відбуватися у майбутньому у процесі допуску до роботи новоприйнятих працівників.
В  той же час, на противагу зазначеного представник апелянта, в апеляційній скарзі, посилається на наявну в матеріалах підписану директором Товариства довідку №42 від 12.05.2021 (а.с.65) та копії журналів (а.с.67-68). У довідці зазначено, що працівникам Товариства в обов`язковому порядку до початку роботи безпосередньо на робочому місці проводиться первинний інструктаж з питань охорони праці відповідно до вимог ст.18 Закону №2694 та п.6.4 Типового положення №15.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що довідка – це документ довільної форми, який оформлено директором Товариства, з метою уникнути негативних наслідків у формі заходів реагування. Водночас, в наданих копіях журналів, відсутні відомості про прийняття на роботу та проведення вступного інструктажу з новоприйнятими працівникам на робочому місці, що вказує на їх невідповідність вимогам Типового положення №15, а тому колегія суддів не вважає їх вони не можуть допустимими доказами.
Таким чином, колегія суддів вважає висновки позивача про порушення Товариством норм ст.18 Закону №2694 та п.6.4 Типового положення №15 такими, що знайшли своє підтвердження при дослідженні доказів у цій справі.
Визначаючись щодо доводів апелянта про не проведення Товариством повторного інструктажу і як наслідок про порушення п.6.5 Типового положення №15 колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до положень п.6.5 Типового положення №15, повторний інструктаж проводиться на робочому місці індивідуально з окремим працівником або групою працівників, які виконують однотипні роботи, за обсягом і змістом переліку питань первинного інструктажу.
Повторний інструктаж проводиться в терміни, визначені нормативно правовими актами з охорони праці, які діють у галузі, або роботодавцем (фізичною особою, яка використовує найману працю) з урахуванням конкретних умов праці, а на роботах підвищеної небезпеки не рідше 1 раз на 3 місяці.
Так, на час проведення перевірки в період з 24.03.2021 по 26.03.2021 у наданих Товариством Журналах були відсутні записи про проведення повторних інструктажів із працівниками за наступними адресами здійснення Товариством господарської діяльності: Вінницька область, Тульчинський район, с. Нестерварка, вул. Леонтовича, 78 г; Вінницька область, Немирівський район, сільська рада Великобушинська, автомобільна дорога Львів - Кіровоград - Знам`янка, км 416+200 (праворуч); Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. Івана Богуна, 79; Вінницька область, Тростянецький район, м. Ладижин, вул. Карла Маркса, 2 а; Вінницька область, Оратівський район, смт. Оратів, вул. Героїв Майдану, 1 б; Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. 1-го Травня, 70 Б. Цей факт підтверджується Актом перевірки від 26.03.2021 № ВН 92/724/АП який підписано директором Товариства без зауважень.
З метою зобов`язання відповідача усунути виявлені порушення йому вручено припис від 26.03.2021 № ВН92/724/АП/П (п.8).
Водночас, з метою спростування висновків Управління представником ТОВ "ВІКІТАН" подано довідку №44 від 12.05.2021 та Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (с.Нестерварка, вул.Леонтовича, буд.78), Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (м.Гайсин, вул.Першотравнева, буд.70 б), Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (м.Гайсин, вул.Івана Богуна, буд.79), Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (м. Немирів, вул. Гайсинське шосе, 2), Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (смт.Оратів), Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (м. Ладижин, вул.Карла Маркса, буд.2 а).
Дослідивши дані докази колегія суддів зауважує, що довідка є документом довільної форми, яку оформлено директором Товариства, в той же час складання такої довідки в цілях підтвердження фактів проходження інструктажу нормами Порядку № 15 не передбачено, з огляду на що колегія судді не бере її до уваги, адже факти проведення інструктажу повинні бути підтверджені виключно тими засобами доказування, що передбачені Типовим положенням № 15 (заповнений за встановленою формою журнал реєстрації інструктажу з питань охорони праці).
Тому колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем норм ст.18 Закону №2694 та п.6.5 Типового положення №15 у частині, що стосується не проведення у встановленому законодавством порядку повторного інструктажу.
Переглядаючи правомірність винесеного висновку Управлінням про те, що на АГЗП Товариства заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ (ЗВГ) знаходяться в межах вибухонебезпечних зон, що є порушенням вимог статті 13 Закону №2694, пункту 4.5.12 розділу 4.5 глави 4 НПАОП 40.1-1.32-01 «Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», колегія суддів враховує наступне.
Статтею 13 Закону №2694 визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом.
Норми п.п.4.5.12 розділу 4.5 глави 4 НПАОП 40.1-1.32-01 «Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» регулюють режим використання вибухонебезпечних зон та передбачають пов`язані із таким використанням обмеження. Встановлення заземлюючих пристроїв для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ в межах вибухонебезпечних зон не допускається.
Згідно з п.20 припису від 26.03.2021 №ВН92/724/АП/П Товариство зобов`язано винести заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ з вибухонебезпечних зон АГЗП за такими адресами здійснення Товариством господарської діяльності: Вінницька область, Тульчинський район, с.Нестерварка, вул. Леонтовича, 78 г; Вінницька область, Немирівський район, сільська рада Великобушинська, автомобільна дорога Львів - Кіровоград - Знам`янка, км 416+200 (праворуч); Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. Івана Богуна, 79; Вінницька область, Тростянецький район, м. Ладижин, вул. Карла Маркса, 2 а; Вінницька область, Оратівський район, смт. Оратів, вул. Героїв Майдану, 1 б; Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. 1-го Травня, 70 Б.
Так, в спростування зазначеної обставини, апелянт посилається на підписану директором Товариства довідку №43 від 12.05.2021 яка видана про те, «що на даний час на АГЗП заземлюючі пристрої для приєднання автомобільних цистерн, що перевозять зріджений вуглеводневий газ перенесені та не знаходяться в межах вибухонебезпечних зон».
Згідно з положеннями ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Положеннями ч.2 ст.74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до п.7.3 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики № 258 від 25.07.2006, для визначення технічного стану заземлювального пристрою необхідно здійснювати перевірку кола між заземлювачем і заземлювальними елементами, між головною заземлювальною шиною (ГЗШ) і провідними частинами системи зрівнювання потенціалів (відсутність обривів і незадовільних контактів у провідниках, надійність з`єднань природних заземлювачів). Довідка №43 від 12.05.2021 не є документом який підтверджує здійснення такої перевірки.
Згідно з нормами пунктом 7.4 Правил №258 передбачено, що на кожен заземлювальний пристрій, що є в експлуатації, повинен бути паспорт, який містить у тому числі інформацію про характер ремонтів і змін, унесених у цей пристрій.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що довідка № 43 від 12.05.2021 не може вважатися доказом усунення відповідачем виявлених порушень, адже вона містить лише непідтверджену жодними доказами заяву директора Товариства про усунення виявлених перевіркою порушень, такі зміни повинні бути підтверджені у спосіб передбачений п.7.4 Правил №258. Тому висновки позивача про порушення Товариством п.п.4.5.12 розділу 4.5 глави 4 НПАОП 40.1-1.32-01 «Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» колегія суддів вважає обґрунтованими та належним чином підтвердженими.
А відтак, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що виявлені порушення становлять реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування державного нагляду у вигляді заборони виконання робіт підвищеної небезпеки, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; експлуатації систем газопостачання зрідженим газом АГЗП; допуску до роботи працівників, які не пройшли спеціальне навчання та перевірку знань з питань охорони праці; допуску до роботи працівників, які не пройшли інструктажі з питань охорони праці (вступний, первинний, повторний); зливу ЗВГ з автомобільних цистерн.
При цьому, доказів повного усунення виявлених позивачем порушень законодавства, які викладені в акті перевірки від 26.03.2021 №ВН 92/724/АП апелянтом ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій - не надано.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКІТАН» залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   14 грудня 2021 року.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Матохнюк Д.Б.