ПОСТАНОВА 
Іменем України

21 жовтня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 393/509/20
провадження № 22-ц/4809/1271/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
       суддів: Дьомич Л.М., Мурашка С.І. 
з участю секретаря: Демешко Л.В.
   
Учасники справи:
     позивач   Приватне сільськогосподарське підприємство «АГРО ВІТА ЛМ», інтереси якого представляє Бабков М.О.
     відповідач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Іванов С.А.
       
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРО ВІТА ЛМ» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2021 року, у складі головуючого судді Баранського Д.М., у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРО ВІТА ЛМ» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В: 

У вересні 2020 року Приватне сільськогосподарське підприємство «АГРО ВІТА ЛМ» (далі – ПСП «АГРО ВІТА ЛМ») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Позивач, просив стягнути із відповідача на свою користь 119 475,95 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3807,86 грн. - 3 процентів річних.
В обгрунтування позовних вимог вказував, що між Приватним сільськогосподарським підприємством «Червона Калина», що в подальшому перейменовано в ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі на строк десять років, що був зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 040837500118 від 24 жовтня 2008 року.
Предметом вказаного договору була земельна ділянка площею 7,30 га. 
Договором визначено, що орендна плата вноситься одноразово до 25 грудня та складає 3202,00 грн. на рік, яка може бути видана за згодою сторін у грошовій або натуральній формі.
Орендар за договором зобов`язаний за десять років сплатити 32 020,00 грн. орендної плати, а фактично ним за десять років сплачено 147002,37 грн., зокрема 105000,00 грн. в якості авансу в рахунок майбутніх років, що встановлено рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2020 року.
Позивач вважав, що грошові кошти одержані відповідачем, які перевищують розмір щорічної орендної плати, будуть зараховані в рахунок майбутніх періодів дії договору, у тому числі із змінами до нього.
18 липня 2019 року орендар звернувся до орендодавця з претензійною вимогою у сумі 116 894,01 грн. про повернення переплати з орендної плати, права користування якою орендодавець його позбавив.
Після цього ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення цих коштів, однак рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Зазначав, що саме рішенням від 11 березня 2020 року було встановлено отримання відповідачем грошових коштів в рахунок майбутніх платежів в сумі - 105000,00 грн.
ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» вважає, що 116894,01 грн. є авансом майбутніх платежів, строк внесення яких ні договором, ні законом не встановлений, які відповідачем отримані.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволенні даного позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Зазначав, що відповідач порушив зобов`язання передбачені п.п.8 п.8 договору оренди землі від 01.10.2008, які були погоджені сторонами, та виконання яких підтверджується вчиненими діями.
Позивач вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки заяві відповідача, в якій він просив виплатити йому в якості орендної плати грошові кошти, сума яких перевищує загальну суму орендної плати за весь період, визначений договором, тобто безумовно передбачає його дію після 2018 року. 
Вказував, що сума коштів у розмірі 116 894,01 грн. є різницею між фактичною сумою, одержаною відповідачем та сумою, яка є зобов`язанням згідно умов договору.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що скарга є необґрунтованою, а рішення суду законним.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивачем не було надано доказів, що свідчать про порушення ОСОБА_1 зобов`язання за договором оренди землі від 01.10.2008, що стосується виплаченої орендної плати наперед.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Червона Калина», ( перейменовано в ПСП «АГРО ВІТА ЛМ») укладено договір оренди землі, що зареєстрований у Новгородківському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 жовтня 2008 року за № 040837500118 (а. с. 20-23).
Згідно вказаного договору вбачається, що позивачу було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 7,30 грн. 
Даний договір було укладено на 10 років.
Пунктом 9 даного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки, з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає 3202,00 грн. на рік. 
За згодою сторін орендна плата може бути видана у формі грошовій та натуральній. 
Договором визначено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 25 грудня.
Договір набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
В матеріалах справи міститься видатковий касовий ордер від 7 серпня 2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримував аванс за оренду землі майбутніх років в сумі -105000,00 грн.. (а. с. 11).
З відомості про видачу зерна пшениці за оренду землі в 2012 році вбачається, що ОСОБА_1 отримав 1000 кг зерна на суму - 2000,00 грн. (а. с. 12).
Також, в матеріалах справи містяться видаткові касові ордери від 27 квітня 2015 року, від 27 жовтня 2015 року, від 10 листопада 2016 року, від 15 листопада 2017 року, від 04 жовтня 2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримав в рахунок орендної плати: 5625,00 грн., 1875,00 грн., 8275,22 грн., 9000,00 грн., 9000,00 грн. (а. с. 13-17).
Матеріалами справи підтверджено, що в рахунок орендної плати відповідач отримав від ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» за оренду землі - 140 775,22 грн.
18.07.2019 позивач звертався до відповідача з претензійною вимогою про повернення підприємству переплату по орендній платі згідно договору (а.с. 28-29.) 
Оскільки безпідставно отримані кошти не були повернуті відповідачем ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаної грошової суми - 116894,01 грн., інфляційних витрат в сумі - 37965,29 грн. та 3% річних в сумі – 9289,09 грн. та рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2020 року відмовлено у задоволенні даного позову. Як вбачається із копії вказаного рішення, позивач у цій справі зазначав, що відповідач отримав за договором оренди землі орендну плату в розмірі, що перевищує розмір визначений змістом зобов`язання, а тому зобов`язаний її повернути на його вимогу й, оскільки цього не здійснив, переплата з орендної плати підлягає стягненню на його користь у судовому порядку. Проте, судом було відмовлено з підстав неправильного способу захисту свого порушеного права (а. с. 36-43).
Звернувшись із даним позовом ПСП «АГРО ВІТА ЛМ» просить стягнути кошти, а саме отриманих відповідачем в рахунок авансу відповідно до умов договору оренди землі,з посиланням на порушення відповідачем своїх зобов`язань.
Суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано доказів на порушення відповідачем саме умов договору оренди землі від 01.10.2008, зареєстрованого 24.10.2008 і саме на те, що цим договором передбачено виплату орендної плати наперед.
Колегія суддів, погоджується із таким висновком суду першої інстанції і вважає, що виплата авансу не передбачена умовами договору оренди землі укладеного сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).
За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову, відсутні, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишається без змін.
 Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРО ВІТА ЛМ» – залишити без задоволення.
Рішення  Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

24.11.2021 – складено постанову.

Головуючий суддя                                                                         О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                                     Л.М. Дьомич 

С.І. Мурашко