ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/3359/19
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
                        суддів   Дарміна М.О., Подобєда І.М.
при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.   
Представники сторін:
від позивача: Чоп`як В.М., ордер серії АР №1067380  від 28.10.2021 р.,  адвокат;
від позивача: Каракуша К.В., ордер серії ЗП №115467  від 03.12.2020 р.,  адвокат;
від відповідача: Пшець Ю.Ю., ордер серії АР №1069174  від 09.11.2021 р.,  адвокат;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД"
на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 (суддя Левкут В.В.) у справі № 908/3359/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000", м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД", м. Запоріжжя
про усунення перешкод в користуванні майном.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-ТРЕЙД-ЛТД" із позовом про усунунення перешкоди у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою кадастровий номер 2310100000:07:045:0027, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, 9 шляхом зобов`язання відповідача надати вільний доступ та не чинити перешкод у проїзді/проході до земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:07:045:0027 та об`єктів нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, б. 9.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020 у справі № 908/3359/19, залишеним без змін  Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2021 скасовано рішення Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 у справі № 908/3359/19, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.
Скасовуючи судові рішення, Верховний Суд визнав передчасним висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що обраний ТОВ "Спецмашпром-2000" спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання ТОВ "СТ-Трейд-ЛТД" надавати безперешкодний доступ до земельної ділянки та об`єктів нерухомості, розташованих на ній, фактично полягає у наданні позивачу права безперешкодно користуватися земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні відповідача, а відтак не відповідає змісту суб`єктивного права позивача, з метою захисту якого він звернувся до суду; що  суди помилково ототожнили вимогу позивача (усунення перешкод в користуванні майном, яке він орендує) з таким способом захисту, як встановлення сервітуту (що полягає в отриманні права користування чужим майном), у зв`язку з чим фактично констатували необхідність використання позивачем іншого способу судового захисту його прав, не дослідивши при цьому, чи відповідає він вимогам чинного законодавства; що  висновки судів першої та апеляційної інстанцій в   тій частині, що надані ТОВ "Спецмашпром-2000" докази не підтверджують вчинення відповідачем перешкод (як зазначав позивач - шляхом встановлення шлагбауму на в`їзді на територію колишнього тепличного комбінату та вчиненням наїзду на його працівника) у здійсненні ТОВ "Спецмашпром-2000" права користування земельною ділянкою та нерухомим майном, розташованим на ній є передчасними; що судами не було надано оцінки діям учасників спірних правовідносин у контексті поданих сторонами доказів, зокрема щодо системності та періодичності дій ТОВ "СТ-Трейд-ЛТД" (спрямованих, як зазначало ТОВ "Спецмашпром-2000", на перешкоджання (обмеження) доступу до майна, що ним використовувалося) та наявності чи відсутності правових підстав для вчинення вказаних дій;
За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 року у справі № 908/3359/19 позов задоволено.
Суд заборонив Товариству з обмеженою відповідальністю "СТ-ТРЕЙД-ЛТД" огороджувати територію, встановлювати ворота, чи інші обмежувальні засоби, встановлювати пости охорони, або інші перешкоди, що унеможливлюють вільний проїзд чи прохід до і по території орендованих об`єктів нерухомості Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000", які знаходяться на орендованій земельній ділянці кадастровий номер: 2310100000:07:045:0027, за адресою м. Запоріжжя, пров. Зустрічний 9, колишнього цілісного майнового комплексу Тепличного комбінату.
Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-ТРЕЙД-ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" 1 921,00 грн. судового збору, 2 881,50 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 3 842,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД" зврнувся з апеляційною скаргою,  в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмашпром-2000».  
В обгрунтування  своєї скарги аплянт посилається на  необгрунтованість  рішення суду,  неправильне застосування норм матеріального права, не з`ясування обставин, які мають значення для справи.
Зокрема,  апелянт  вважає, що   позвач не   довів належними доказами  утворення йому перешкод у користуванні належним   йому майном, вийшов за межі заявлених позовних вимог.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 року  у справі №908/3359/19. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2021 року справу № 908/3359/19 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В.(доповідач), судді Дармін М.О., Подобєд І.М., справу призначено до розгляду на 10.11.2021 року об 09:30 в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: проспект Дмитра Яворницького, будинок № 65, м. Дніпро, 49000 (зала судового засідання №207).
В судовому засіданні 10.11.2021 року представник   апелянта  підтримав  доводи апеляційної скарги, просив рішення  суду скасувати, та відмовити у позові.
Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги,  просили рішення суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, 28.11.2014 між громадянином України ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна, за умовами якого орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: інв. №420100020 (літ. Н), інв. №42100030, склад удобрення (літ. М), що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, б. 9, загальною площею 1 110,8 м2. 
19.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (орендар) та Запорізькою міською радою (орендодавець) укладений договір оренди землі №201507000100134, за умовами якого позивачеві в оренду передано земельну ділянку площею 1.1425 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, б. 9, та на якій розташовані будівлі та споруди.
Згідно договору купівлі-продажу  від 25.09.2006 року, укладеного між  ТОВ                              « Металургпром» та   ТОВ «СТ-Трейд-ЛТД»,  ТОВ «СТ-Трейд-ЛТД» є власником  об`єктів нерухомого майна: тепличного комбінату на грунті  інв. № 42200019, що знаходиться   в місті Запоріжжя по  провулку Зустрічному 9, на земельній ділянці площею 230585,00 кв.м., інв.№ 42200022 ( літ. А., Б., Б1,Б2,В), що знаходяться в місті Запоріжжя по  провулку Зустрічному 9, на земельній ділянці площею 230585,00 кв.м.
Звертаючись до товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-ТРЕЙД-ЛТД" із позовом про усунунення перешкоди у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою кадастровий номер 2310100000:07:045:0027, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, 9 шляхом зобов`язання відповідача надати вільний доступ та не чинити перешкод у проїзді/проході до земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:07:045:0027 та об`єктів нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, б. 9,  позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000", м. Запоріжжя посилався на систематичне порушення відповідачем прав позивача шляхом вчинення перешкод відповідачем у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою, належних позивачеві на праві оренди щодо проїзду/проходу по земельній ділянці, які підлягають захисту у судовому порядку.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд  першої інстанції виходив з того, що доведено факт систематичного порушення відповідачем прав позивача шляхом вчинення перешкод у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою, які знаходяться у користуванні позивача на праві оренди.
Колегія суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Наведені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 "Захист права власності" цього Кодексу.
За змістом статті 395 Цивільного кодексу України видами речових прав на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
Водночас згідно зі статтею 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Частиною другою статті 386 глави 29 "Захист права власності" Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Крім того, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).
У розумінні наведеної норми право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
Як встановлено судом першої інстанції, у березні 2019 року доступ позивача до орендованого ним майна було у перекрито шляхом викопування траншеї на місці в`їзду до території колишнього цілісного комплексу Тепличного комбінату. Траншея була закопана через декілька днів, але на цьому місці було встановлено шлагбаум із постом охорони, яка нікого не пропускала на територію колишнього тепличного комбінату. Також судами досліджувався факт наїзду 18.10.2019 представником відповідача, який вже втретє здійснював перекриття проїзду, на працівника позивача ОСОБА_2 , що хотів пройти на роботу без дозволу керівництва відповідача.
На підтвердження наведених обставин позивач посилався на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2019 у справі №336/2144/19 щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2019 відносно керівника ТОВ "СТ-Трейд-Лтд" ОСОБА_3 за встановлення перешкоди для руху транспортних засобів - шлагбауму без погодження з органами Національної поліції; постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2020 у справі №334/8343/19 щодо вчинення наїзду водієм ОСОБА_4 на громадянина ОСОБА_2 , який є працівником ТОВ "Спецмашпром-2000". 
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 12019080050003674) наїзд на громадянина ОСОБА_2 здійснив водій ОСОБА_4 . 
Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2020 у справі №334/8343/19 встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 , провадження у справі закрито за закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.
Також позивачем подано до суду: заяви свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (в яких зазначено, що ці особи є працівниками ТОВ "Спецмашпром-2000"); заяву свідка Манагарова С.В. ; листи ФОП Манагарова С.В. про зменшення розміру орендної плати; листи ФОП Анісенко О. О. про припинення договору суборенду; акти про неможливість потрапити до об`єкту оренди, які підписані фізичними особами-підприємцями Манагаровим С.В., Анісенко О.О. , Крєтовим Д.В .
За поясненнями позивача, 16.07.2020 відповідачем укладений договір про надання охоронних послуг і 17.07.2020 охоронна компанія перекрила позивачу доступ до належного майна, який поновлено лише після втручання поліції, однак 30.07.2020 працівники охоронної організації та відповідача встановили ворота та заблокували проїзд до території позивача. Силами правоохоронних органів проїзд було розблоковано, а знаряддя злочину вилучено органами поліції й заарештовано судом. 
Означене  також підтверджується   копією витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.07.2020 (номер кримінального провадження 12020085080000076) та копією витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.07.2020 (номер кримінального провадження 12020085080000154), згідно яких 17.07.2020 та 30.07.2020, відповідно, директор ТОВ "СТ-ТРЕЙД-ЛТД" Осипов Д.В. разом із працівниками ТОВ "ЛВ ГРУПП", перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, 9, самовільно, всупереч установленому законом порядку, перекрили в`їзд на територію ТОВ "Спецмашпром-2000". 
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Проаналізувавши означені докази, господарський суд першої інстанції дійшов  обгрунтованого висновку про те, що  відповідач  створює перешкоди позивачу у користуванні   належним йому на праві оренди майном, шляхом  встановлення шлагбаумів, охорони,  перериваючи проїзд,  тобто, блокуючи  позивачу можливість     доступу  до  орендованої земельної ділянки та  нерухомого майна.
При цьому,   посилання  апелянта на  те, що  дані докази є неналежними, є безпідставними з огляду на наступне.
Так, відповідач  зазначає, що позивачем не доведено, що свідки   ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2  є працівниками  позивача.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що  в даному випадку  доказове значення  для справи мають їх пояснення  щодо створення перешкод  у доступі до орендованого позивачем майна,  а  не те,   чиїми працівниками вони  є.
Як вбачається з  нотаріально  посвідчених заяв даних осіб,  вони  підтверджують факт  неодноразового   блокування відповідачем    проїзду по  дорозі, яка   веде до  орендованого позивачем майна -  вириття канави на в`їзді, встановлення шлагбауму,   встановлення  поста охорони, який   перешкоджав доступу  до  майна позивача ( а.с. 100-103 т. 1)
Параграфом 2 глави 5 ГПК України,    у якості  одного з доказів  у господарському судочинстві,  визначено  покази свідка та заява свідка.
Відповідно до статті 88 ГПК України, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
Як вбачається з  матеріалів справи, заяви свідків   відповідають положенням ст. 88 ГПК України,  і є  в даному випадку належними доказами, що спростовує    доводи  апелянта в цій частині.
Щодо  доводів апелянта  з приводу  того,  що  матеріалами кримінального провадження  № 12019080050003674 також не  підтверджено   створення  відповідачем   перешкод  позивачу у користуванні майном, оскільки дане   провадження закрито за закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності,  колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2019 у справі № 336/2144/19,  за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2019 за встановлення перешкоди для руху транспортних засобів - шлагбауму без погодження з органами Національної поліції, ОСОБА_3 - керівника ТОВ "СТ-Трейд-Лтд" звільнено від відповідальності за частиною першою статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.
          За змістом даної постанови вбачається   підтвердження факту  існування   шлагбаума на дорозі, яка веде  до території ТОВ « Спецмашпром-200»,  проте,     суд зазначив, що   місце, де встановлювався шлагбаум, не має ознаки  дороги, що виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 139 КУоАП - пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.
           Відповідачем не спростовано  факт встановлення даного шлагбауму, а тому закриття  провадження у даній справі    через   відсутність ознаків  дороги, не  спростовує       факт вчинення  відповідачем дій,  які створюють перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.
При цьому, колегія  суддів, з огляду на вищезазначені докази, вважає, що ці  дії  відповідача не мали правових підстав, носили систематичний характер, а  тому, незважаючи на те, що намомент розгляду справи у суді першої інстанції таких  перешкод не було, проте,  це не свідчить про  не створення  відповідачем таких перешкод у майбутньому.
Посилання апелянта на те, що   обраний позивачем спосіб захисту не відповідачє   встановленому законом,  зокрема, щодо   встановлння сервітуту, є безпідставними, оскільки встановлення земельного сервітуту за рішенням суду полягає у задоволенні потреби позивача щодо ефективного використання його майна (яку неможливо задовольнити у будь-який інший спосіб) шляхом надання йому права користування саме чужою земельною ділянкою. Іншими словами, встановлення земельного сервітуту полягає в отриманні позивачем права користуватися чужим майном (земельною ділянкою) для задоволення власних потреб.
Разом з цим,   відповідачем не надано доказів  того, що він  є власником   земельної ділянки, відносно якої    міг бути встановлений сервітут.
З огляду на вщезазначене, вимога Позивача про усунення перешкод в користуванні майном, яке він орендує,  є належним способом захисту. 
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції  на власний розсуд  змінив зміст  заявлених вимог позивача, є неспроможними, оскільки   судом розглянуті  позовні вмоги щодо  заборони  відповідачу  огороджувати територію, встановлювати ворота, чи інші обмежувальні засоби, встановлювати пости охорони, або інші перешкоди, що унеможливлюють вільний проїзд чи прохід до і по території орендованих об`єктів нерухомості товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (юридична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, б. 40, кім. 9; адреса листування: 69091, м. Запоріжжя, пров. Зустрічний, буд. 9; ідентифікаційний код 31075563), які знаходяться на орендованій земельній ділянці кадастровий номер: 2310100000:07:045:0027, за адресою м. Запоріжжя, пров. Зустрічний 9, колишнього цілісного майнового комплексу Тепличного комбінату, що вбачається з  заяв про уточнення ( зміну) позовних вимог ( л.с. 166 т.2)
Інші  доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення   суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД"- залишити без задоволння.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.08.2021 у справі № 908/3359/19 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд-ЛТД".
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та  випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.11.2021року.

Головуючий суддя                                                                           О.В.Березкіна     
                 
Суддя                                                                                                  М.О.Дармін

        Суддя                                                                                                  І.М.Подобєд