Справа № 161/19564/19 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1015/21  Категорія: 8 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
04 жовтня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А.К., 
секретар судового засідання - Ганжа М.І.,
з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,
відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_3 , поданою від її імені представником ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року,

                                       В С Т А Н О В И В:
21 листопада 2019 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2017 року за відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було визнано право власності кожної на 1/6 частку, а за ОСОБА_7 було визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер і в порядку спадкування за законом 12 лютого 2018 року нею було оформлено право власності на 1/2 частку цього будинковолодіння. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2018, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2018 складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: житловий будинок (А-1), сарай-літня кухня (Б-1), сарай-прибудова (б1), прибудова (б2), вбиральня (В), погріб з шийкою (Д), сарай (З-1), сарай-прибудова (з), сарай-прибудова (з1), гараж (Г-1), сарай (Ж-1), колодязь (Є), погріб з шийкою (Е), огорожа (1), гараж (К-1), сарай-прибудова (к).
Протягом тривалого часу відповідачі відмовляються у добровільному порядку здійснити поділ будинку в натурі.
Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги (а.с.143), просила виділити їй в натурі у власність 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- приміщення в прибудові (а): коридор 1-1 площею 3,9 кв.м, кухню 1-2 площею 6,9 кв.м;
- в житловому будинку ( А-1): коридор 1-3 площею 4,6 кв.м, кімнату 1-4 площею 10,4 кв.м, кімнату 1-5 площею 17,8 кв.м;
- погріб з шийкою (Д), 
- сарай (З-1), 
- сарай-прибудову (З), 
- сарай-прибудову (з1), 
- гараж (Г-1).
Вбиральню (В), колодязь (Є) та огорожу залишити у спільному користуванні.
Стягнути з відповідачів на її користь 36109,50 грн. грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки.
Припинити її право спільної часткової власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.
Стягнути з відповідачів судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року, виправленим ухвалою суду від 07 травня 2021 року, позов задоволено.
Припинено режим спільної часткової власності ОСОБА_6 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено в натурі та визнано особистою приватною власністю ОСОБА_6 44/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення в прибудові (літ. а): коридор 1-1 площею 3,9 кв.м, кухню 1-2 площею 6,9 кв.м; в житловому будинку (літ. А-1): коридор 1-3 площею 4,6 кв.м, кімнату 1-4 площею 10,6 кв.м, кімнату 1-5 площею 17,8 кв.м (синій колір на схемі виділу №1 Додаток №1 до Висновку експерта №8172, 8174 від 18.06.2020), крім того погріб з шийкою (літ. Д), сарай (літ. З-1), сарай-прибудову (літ. З), сарай-прибудову (літ. з1), гараж (літ. Г-1).
У спільному користуванні ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено: вбиральню (літ. В), колодязь (літ. Є) та огорожу №1.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 36109 грн. 50 коп. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальну частку позивача у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2388 грн.10 коп. та 768  грн. 40 коп..
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 від імені відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_6 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , її представник ОСОБА_5 , а також відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з таких підстав.
Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, ОСОБА_6 належить 1/2 частки, а відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 належить кожній по 1/6 частці цього нерухомого майна.
У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13 зроблено висновок про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).
При поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення, суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № № 127/14320/15-ц.
Таким чином у матеріалах справи повинні бути наявні погодження з компетентними органами на можливість здійснення запланованих експертом перепланувань та переобладнань при виділенні кожному із співвласників належної йому частки у спірному будинку згідно із запропонованим експертом варіантом, які повинні бути отримані та надані суду до ухвалення судового рішення, оскільки такі документи є однією з умов правильного вирішення спору.
Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 №1117«Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» (постанова Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 725/602/18).
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженою наказом №55 від 18.06.2007 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України.
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Відповідно до вимог статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.       
У матеріалах справи наявний висновок експерта щодо можливих варіантів виділу в натурі приміщень у житловому будинку, надвірних будівель і споруд лише позивачу ОСОБА_6 , а також залишення певних приміщень у спільному користуванні співвласників (а.с.72-87).
При цьому, зазначений висновок не містить будь-яких посилань та обґрунтувань на технічну можливість такого виділу в натурі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власникам, що залишаються, яким має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (електропостачання, опалення, газопостачання. водопостачання, водовідведення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 №1117«Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».
Також експертний висновок не містить вказівки про порядок проведення робіт з виділу часток, переліку цих робіт та, у випадку необхідності, погодження таких робіт з компетентними органами на можливість здійснення запланованих перепланувань та переобладнань при виділенні кожному із співвласників належної йому частки у спірному будинку.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції щодо задоволення позову зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачу ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд             
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , подану від її імені представником ОСОБА_5 задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 5652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 82 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий - суддя  

Судді