33/804/560/21 
                                                                                263/9568/21

Єдиний унікальний номер 263/9568/21                                                           Суддя 1-ої інстанції Федоренко Т.І.
Номер провадження 33/804/560/21                                   Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                                                                                                                                       

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року                                                                                            м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Самохвалова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду                          м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                    ст. 130 КУпАП,  та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

УСТАНОВИЛА:

  З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що  19.07.2021 року приблизно о 00-20 год. у м. Маріуполі на бул. Шевченко біля буд. 77 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-32107, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполь» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Звертає увагу суду, що його притягнули одразу за двома диспозиціями ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а запропонували лише у відділку поліції. Зазначає, що направлення на проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі було складено після пропозиції пройти там огляд. Просить  постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1   та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення,  а постанову суду першої інстанції без змін за наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149520 від 19.07.2021 року (а.с. 3);
- довідкою про непритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с. 4);
- витягом з бази даних Національної поліції щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 5);
- копією закордонного паспорта ОСОБА_1 (а.с. 6);
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 128600 від 19.07.2021 року за ст. 173 КУпАП (а.с. 7);
- копією протоколу про адміністративне правопорушення № 221845 від 19.07.2021 року за ст. 185 КУпАП (а.с. 8);
- копією протоколу про адміністративне затримання серії Аз № 137525 від 19.07.2021 року (а.с. 9);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 777895 від 19.07.2021 року (а.с. 10);
- електронним рапортом за наслідками виклику на лінію 102 (а.с. 11);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2021 року (а.с. 13);
- рапортом поліцейської Ганюк  К. (а.с. 14);
- відеозаписом подій 19.07.2021 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 15). 
Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Посилання апеляційної скарги щодо неналежної процедури виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 є безпідставними з огляду на наступне.
Ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дві окремі дії: 1) керування транспортним засобом в стані сп`яніння – яка повинна бути підтверджена в ході проведення відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я; 2) відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, яка полягає у відмові від проходження огляду як на місці зупинки, так і від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 4 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Тобто законодавець розділяє дві окремі процедури проходження освідування: 1) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції на відпрацювання електронного рапорту на лінію 102 прибули за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, буд. 77 та виявили транспортний засіб з державним номером НОМЕР_1 з водієм всередині, який застряг на трамвайній колії. В ході спілкування з водієм транспортного  засобу, останній на вимогу працівників поліції назвав своє прізвище, ім`я та по-батькові, однак почав себе агресивно поводити щодо працівників поліції, у зв`язку з чим останні застосували превентивні засоби, а саме кайданки. Працівниками поліції було прийнято рішення про доставлення ОСОБА_1 до Маріупольського РУП ГУ НП в Донецькій області з метою з`ясування особистості водія. Після встановлення даних ОСОБА_1 , працівники поліції повідомили йому, що в нього як у водія ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Після цього в присутності двох свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в ході фіксації розмови на боді-камеру, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній спочатку погодився, а потім в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та відмовився від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в присутності свідків в грубій формі.
Аналіз матеріалів справи вказує, що запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці виявлення його транспортного засобу працівникам поліції було неможливо внаслідок двох суттєвих обставин: 1) активному супротиву ОСОБА_1 виконувати законні вимоги поліцейського, що стало підставою для адміністративного затримання; 2) невстановлення анкетних даних та їх не підтвердження відповідним документом на місці виявлення водія. За таких обставин реальна можливість пройти огляд на стан сп`яніння у ОСОБА_1 стала існувати лише після його доставлення до Маріупольського РУП ГУ НП в Донецькій області.
Згідно ч. 7 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., у  разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Доводи апеляційної скарги відносно часу складання направлення на проходження медичного огляду є безпідставними виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 було фактично складено о 01-45 год., в той час як ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від всіх видів огляду о 01-42 год.. Ця обставина не є істотним порушенням процедури оформлення адміністративних матеріалів, адже згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на місці, а потім відмовився від будь-яких оглядів, тож і підстави для складання направлення для медичного огляду виникли лише після пропозиції поліцейських пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння у відділі поліції, та після його безпосередньої відмови від такого огляду та наявності у поліцейських підстав запропонувати правопорушнику пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Таким чином, дані доводи є безпідставними.  
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи. 
Суд першої інстанції  відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2021 року  відносно ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В.В. Куракова