Єдиний унікальний номер 225/1078/21 
Номер провадження 22-ц/804/2853/21        

   

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
                            
16 листопада 2021 року  Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді  Мальованого Ю.М.,
суддів:                     Корчистої О.І., Космачевської Т.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Гладуха О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 06 вересня 2021 року про залишення позову без розгляду у справі № 225/1078/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Довженко О.В.),

                                                           В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання  банківських послуг № б/н від 17 березня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідач не надав Банку своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом внаслідок чого утворилася заборгованість. 18 грудня 2018 року відповідач та АТ КБ «Приватбанк» підписали Додаткову угоду. Відповідно до умов якої банк здійснив анулювання частини заборгованості, зазначеної в п. 1.2 Додаткової  угоди, за умови здійснення клієнтом платежу у розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту визначений в п. 1.3 Додаткової угоди. Відповідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно ст. 212 ЦК України укладається під відкладальну обставину.    
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 05 січня 2021 року утворилася заборгованість в загальній сумі 126 034 грн. 76 коп., яку АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 06 вересня 2021 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду. 
        В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 06 вересня 2021 року та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду, оскільки у випадку неявки позивача та подання ним заяви про  розгляд справи за його відсутності та неявки у судове засідання, суд позбавлений можливості вирішувати питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача навіть у випадку визнання явки позивача обов`язковою.  
Відповідачем письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача на час розгляду справи не наданий.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В  судове засідання  апеляційного  суду представник позивача АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 
Від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшло клопотання про слухання справи у його відсутність (а.с. 87-89). 
Судова повістка-повідомлення про розгляд справи 16 листопада 2021 року, надіслана апеляційним судом на адресу відповідача ОСОБА_1 , повернута на адресу апеляційного суду з відміткою від 03 листопада 2021 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 85), що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.   
Апеляційний   суд   вважає  можливим розглянути  справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що до позовної заяви позивачем АТ КБ «Приватбанк»  додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 1).
22 березня 2021 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 22 квітня 2021 року на 14.00 год. в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, явку яких визнано обов`язковою (а.с. 27). 
22 квітня 2021 року судовий розгляд справи відкладено на 01 червня 2021 року об 11.00 год. у зв`язку з неявкою учасників справи.
28 травня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_2 , надано письмовий відзив на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 34-35).
01 червня 2021 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області розгляд справи відкладено на 26 липня 2021 року на 15.30 год., визнано явку сторін обов`язковою (а.с. 45).  Судова повістка про розгляд справи 06 липня 2021 року та копія ухвали від 01 червня 2021 року отримана позивачем 18 червня 2021 року (а.с. 56).  
06 липня 2021 року до суду надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» на відзив відповідача (а.с. 49-50).
26 липня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з зайнятістю судді Довженко О.В. в іншому кримінальному провадженні. Слухання справи відкладено на 06 вересня 2021 року о 13.00 год. (а.с. 57). Судова повістка про розгляд справи 06 вересня 2021 року отримана позивачем 02 серпня 2021 року (а.с. 58)    
06 вересня 2021 року Дзержинським міським судом Донецької області постановлено оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 62-63).
  Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та вважав, що позивач не з`явився в судові засідання, які призначалися судом та у які явка позивача визнавалася обов`язковою, наслідком чого є неможливість отримання від нього особистих пояснень з приводу спору, що перешкоджає повному та об`єктивному вирішенню спору судом, свідчить про неповагу до суду та втрату позивачем інтересу до позову.  Тому суд дійшов висновку про наявність підстав  для залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст.223 ЦПК).
Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 та від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/8816/19).
При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також при наявності  заяви про розгляд справи за відсутності позивача неможливості такого розгляду справи без особистих пояснень позивача.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього хоча і надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його нез`явлення  перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що повторна неявка позивача за умови визнання його явки обов`язковою, що унеможливлює отримати від нього особисті пояснення з приводу спору і перешкоджає повному та об`єктивному  вирішенню спору судом, свідчить про неповагу до суду та втрату позивачем інтересу до позову, за наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутність та наявності відповіді на відзив  на позовну заяву є необґрунтованим. Крім того, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував неможливість розгляду справи у відсутність представника позивача за наявними матеріалами справи з урахуванням доводів сторін. Звідси випливає, що у суду не було достатньо підстав для висновку про залишення позову без розгляду.
Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України це є підставами для скасування ухвали суду та повернення справи до того ж суду для продовження розгляду справи.
У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 06 вересня 2021 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                       Ю.М. Мальований

Судді:                                                                                            О.І. Корчиста

                                                                                                      Т.В. Космачевська