П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4793/21	

Категорія:10400000          Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 02.06.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           - Бітова А.І.
суддів                     - Лук`янчук О.В.
- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про:
-          визнання протиправною бездіяльності Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (далі Ізмаїльський міськрайонний суд), що призвела до невиконання вимог ст. 129.1 Конституції України;
-          визнання протиправною відмову Ізмаїльського міськрайонного суду у наданні виконавчого листа по справі №500/3720/14-ц;
-          зобов`язання Ізмаїльського міськрайонного суду надати виконавчий лист по справі №500/3720/14-ц;
-          стягнення 250 000 грн. у якості компенсації моральної шкоди.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що Ізмаїльський міськрайонний суд не здійснює належного контролю за виконанням судових рішень. Так, позивач звернувся з заявою про видачу виконавчого листа по цивільній справі, в якій він був третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, однак, Ізмаїльський міськрайонний суд протиправно відмовив йому у видачі виконавчого листа, чим спричинив моральну шкоду.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що після набрання законної сили рішенням по цивільній справі №500/3720/14-ц, відповідно до Інструкції з діловодства у міських загальних судах та положень Закону України "Про виконавче провадження", за заявою стягувачів були виписані та видані виконавчі листи по справі.
Ізмаїльський міськрайонний суд наголошував, що ОСОБА_1 приймав участь у цивільній справі №500/3720/14-ц в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та не є ані стягувачем, ані боржником у виконавчому провадженні, а тому, законодавчі підстави для видачі йому виконавчого листа по справі - відсутні.
Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди відповідач вказував, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності моральної шкоди і причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ізмаїльського міськрайонного суду (68600, м. Ізмаїл, вул. Клушина 2, код ЄДРПОУ 02897750) про визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, що призвела до невиконання вимог ст.129.1 Конституції України; визнання протиправною відмову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у наданні виконавчого листа по справі №500/3720/14-ц; зобов`язання Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надати виконавчий лист по справі №500/3720/14-ц; стягнення 250 000 гривень у якості компенсації моральної шкоди - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та не досліджено усі докази по справі.
Доводи апеляційної скарги:
-          на виконання вимог ухвали, були надані суду вичерпні докази ненадання відповідачем виконавчого листа позивачеві, крім того, до позову були додані докази, що свідчать про те ж саме;
-          незважаючи на норму ст.ст. 14-15 Закону України "Про виконавче провадження", суд не вбачав підстав для надання позивачеві виконавчого листа, таким чином, у позивача в правовому полі вичерпані можливості захистити своє право - адже виконавчий лист по справі №500/3720/14-ц потрібен позивачеві саме для вимоги дотримання рішення суду по вищезгаданій справі (це рішення не виконується позивачкою по справі №500/3720/14-ц - а саме, всупереч рішенню суду, встановлено паркан вглибині подвір`я позивача по цій справі).
У відзиві Ізмаїльського міськрайонного суду на апеляційну скаргу вказується на незгоду з апеляційної скаргою ОСОБА_1 та виловлюється прохання залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду по цивільній справі №500/3720/14-ц від 03 лютого 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ізмаїльської міської ради Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , про поділ нерухомого майна, виділення частки нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - задоволено.
Зокрема, виділено в натурі у власність належні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 89/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у складі наступних будівель та споруд: із житлового будинку літ."А" та прибудови літ."а", позначених в плані №№ 2-1 - коридор площею 8.7 кв.м.; 2-2 кухня площею 9.9 кв.м.; 2-3 - жила кімната площею 9,5 кв.м.; 2-4 - жила кімната площею 17,9 кв.м.; 2-5 - жила кімната площею 9,7 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м.. з якої жила площа складає 37.1 кв.м.; із господарських будівель: літня кухня - літ."Е"; із надвірних споруд: № І - огорожа: № 5 - огорожа; № 6 - огорожа; № 8 - огорожа, в окремий об`єкт нерухомості з присвоєнням окремої поштової адреси та реєстрового номеру; при виділі в натурі у власність, належних ОСОБА_2 та ОСОБА_6 89/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якості окремого об`єкту нерухомості, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 право власності по 1/2 частині на об`єкт нерухомості, розташований по АДРЕСА_1 , який складається з наступних приміщень, з господарських будівель та надвірних споруд: із житлового будинку літ."А" та прибудови літ."а", позначених в плані №№ 2-1 - коридор площею 8,7 кв.м.; 2-2 - кухня площею 9,9 кв.м.; 2-3 - жила кімната площею 9,5 кв.м.: 2-4 - жила кімната площею 17.9 кв.м.: 2-5 - жила кімната площею 9,7 кв.м.. загальною площею 55.7 кв.м.. з якої жила площа складає 37.1 кв.м.; із господарських будівель: літня кухня - літ."Е"; із надвірних споруд: № 1 - огорожа: № 5 - огорожа: № 6 - огорожа; № 8 - огорожа: припинено право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 , Ізмаїльською міською радою Одеської області; визначено порядок користування земельною ділянкою, прилеглою до об`єкта нерухомості - домоволодіння з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з часток співвласників в праві власності на домоволодіння за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 27/47-2015. складеному 17 серпня 2015 року (додаток №2 до висновку експерта), виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в користування земельну ділянку площею 575 кв.м. по лінії координат за №№14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-27-28-29-30-31-32-33-14.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі №5000720/14-ц від 03 лютого 2016 року набрало законної сили 29 липня 2016 року.
23 липня 2018 року та 16 січня 2021 року. ОСОБА_1 звертався до Ізмаїльського міськрайонного суду з заявами про видачу виконавчого листа (а.с.32 зворотній бік-33, 46).
Листами №05-03/632018 від 24 липня 2018 року, №05-03/65/2018 від 31 липня 2018 року та №05-03/29/2021 від 17 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд відмовив ОСОБА_1 у видачі виконавчого листа з посиланнями на той факт, що у цивільній справі №500/3720/14-ц ОСОБА_1 , приймав участь в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та представника одного з відповідачів, та він не є стягувачем чи боржником у виконавчому провадженні, а тому, законодавчі підстави для видачі йому виконавчого листа по справі - відсутні (а.с.32, 33 зворотній бік. 45 зворотній бік).
12 жовтня 2018 року та 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звертався до Ізмаїльського міськрайонного суду з заявами про вжиття судом заходів передбачених ст. 129.1. Конституції України щодо здійснення контролю за виконанням рішення суду по цивільній справі №500/3720/14-ц від 03 лютого 2016 року (а.с.36,45).
Листами №05-03/117/2018 від 06 грудня 2018 року та №05-03/112/2020 від 09 грудня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд зазначив, що суд 06 вересня 2016 року, після набрання рішенням суду законної сили, відповідно до Інструкції з діловодства у міських загальних судах та положень Закону України "Про виконавче провадження", за заявою стягувачів були виписані та видані виконавчі листи по справі. Жодних заяв або постанов ВДВС щодо неможливості виконання судового рішення чи повернення виконавчих листів у зв`язку з неможливістю їх виконання на адресу суду - не надходило. Таким чином, по цивільній справі №500/3 720/14-ц від 03 лютого 2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом були виконані всі необхідні дії, пов`язані з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили (а.с. 38 зворотній бік, 47-48).
Вважаючи протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської щодо виконання ст. 129.1 Конституції України та відмову у видачі виконавчого листа - протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що виконання рішення суду, яке набрало законної сили, може бути здійснено як добровільно, так і на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, а тому, з урахуванням видачі відповідачем виконавчих листів по цивільній справі №500/3720/14-ц, суд не вбачає протиправної бездіяльності Ізмаїльського міськрайонного суду щодо забезпечення виконання судового рішення у визначеному законом порядку та контролю за виконанням судового рішення у відповідності до ст. 129.1 Конституції України. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , у частині визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного суду, що призвела до невиконання вимог ст. 129.1 Конституції України, задоволенню не підлягають.
Крім того, суд першої інстанції вказував, що оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Ізмаїльського міськрайонного суду, що призвела до невиконання вимог ст. 129.1 Конституції України та визнання протиправною відмову Ізмаїльського міськрайонного суду у наданні виконавчого листа по справі №500/3720/14-ц, позовна вимога про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 250 000 грн. також задоволенню не підлягає, оскільки, на думку суду першої інстанції, відсутня така складова цивільно-правової відповідальності, як неправомірна поведінка відповідача.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 386, 431 ЦПК України (у редакції станом на день розгляду справи судом першої інстанції), ст.ст. 3, 14, 15, 16, 26 Закону України "Про виконавче провадження".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду по цивільній справі №500/3720/14-ц від 03 лютого 2016 року, права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 - не вирішувалися, у цій справі позивач був представником відповідача та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Доказів на підтвердження повноважень Задорожного В.Д., на представництво інтересів відповідача по цивільній справі №500/3720/14-ц на час вирішення даної справи, позивачем до суду - не надано.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження по цивільній справі №500/3720/14-ц, у розумінні ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не є ані стягувачем, ані боржником і тому Ізмаїльським міськрайонним судом було правомірно відмовлено ОСОБА_1 , у видачі виконавчого листа по цивільній справі №500/3720/14-ц (оскільки він не є стороною виконавчого провадження), а видача йому виконавчого листа, як третій особі по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, за умови, що суд не приймав рішення щодо його прав, свобод, інтересів та обов`язків, суперечитиме ст. 386 ЦПК України (у редакції станом на набрання законної сили рішенням по справі №500/3720/14-ц від 03 лютого 2016 року) та ст. 431 ЦПК України (у чинній редакції).
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.