ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4575/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 вересня 2021 року                                                                                       м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року (повний текст складено 24 лютого 2021 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-Агро» до Головного управління ДПС у Чернігівській області  про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00003690705 від 24.09.2020.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем було здійснено зберігання пального в період відсутності відповідної ліцензії, чим порушено ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем правомірно.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що підприємством не було вчинено податкового правопорушення, оскільки був відсутній факт зберігання пального на підприємстві (у резервуарах для палива), а придбане пальне до отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) відвантажувалось безпосередньо в паливні баки власної або орендованої техніки, яка обслуговувала потреби господарства.
Відповідно до ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
В силу ст.311 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області було проведено фактичну перевірку ТОВ «Крок-Агро», за результатами якої складено акт фактичної перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів від 02.09.2020 №0296/25/13/РРО/37418796 (а.с.8-9 т.1), в якому зафіксовано, що на місця розвантаження палива важкі дистиляти (газойлі) надходило паливо згідно з акцизними накладними №293 від 19.05.2020 (постачальник ТОВ «Бахмач Нафтосервіс»), №4285 від 06.04.2020 та №5757 від 28.04.2020 (постачальник ТОВ «ТД «Фонтекс-Агро»), обсяг поставки по зазначеним накладним становить 11074,59 л, 11209,77 л та 11223,28 л відповідно, місце розвантаження палива згідно акцизних накладних: Ніжинський район, с. Галиця, вул. Франка, 25. Бухгалтерія підприємства знаходиться за іншою адресою, виписку з оборотно-сальдової відомості по рахунку №203 не зроблено, інвентаризація палива при проведенні фактичної перевірки не проводилась. До перевірки надана видаткова накладна №1017 від 19.05.2020 від ТОВ «Бахмач Нафтосервіс», акт приймання-передачі палива №1017 від 19.05.2020 та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів №987 від 19.05.2020. Також надано договір поставки товарів №  25/01-20. Місце розвантаження палива заначено Ніжинський район, с.Галиця, вул. Франка, 25, що підтверджується товарно-транспортною накладною. Ліцензія на право зберігання палива на адресу, що зазначена вище на момент надходження палива не було. Обсяг отриманого палива становив 11050,00 л або 9235,102 кг, тобто підприємство отримало та зберігало паливо без отримання відповідної ліцензії на право зберігання пального. За адресою Ніжинський район, с.Галиця, вул. Франка, 25 розташовані два резервуари для палива. Аналогічна ситуація по надходженням палива від ТОВ «ТД «Фонтекс-Агро», місце розвантаження палива - Ніжинський район, с.Галиця, вул.Франка, 25. Встановлено порушення позивачем ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №00003690705 від 24.09.2020, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 500000,00 грн (а.с.10 т.1).
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Галиця, вул. Франка, 25, оскільки не з`ясував обставин фізичного зберігання позивачем пального, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та допустив помилкове ототожнення господарської операції із придбання пального (надходження та оприбуткування) із фізичним зберіганням пального.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абз.52 ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Згідно з ч.1 ст.15 вказаного Закону оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Положеннями ч.8, 10  вказаної статті передбачено, що суб`єкт господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Відповідно до ч.39-42 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Отже, саме для зберігання пального у стаціонарних цистернах (ємностях) суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію на право такого зберігання.
При цьому, відповідно до  ч.1-3 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії   - 500000 гривень. 
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
Позивач стверджує, що ним не було вчинено порушень ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині зберігання палива без наявності ліцензії на його зберігання, оскільки придбане ним пальне було відвантажено безпосередньо у паливні баки техніки, що перебуває на балансі позивача.
На підтвердження вказаних обставин, позивачем подано до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 щодо наявності у власності основних засобів у формі транспортних засобів та сільськогосподарської техніки у кількості 17 одиниць (а.с.12 т.1), договори оренди транспортних засобів та сільськогосподарської техніки з актами передачі (а.с.91-103 т.1), свідоцтва про право власності на транспортні засоби, первинні документи на придбання сільськогосподарської техніки (а.с.228 т.2 - 59 т.3),  лімітно-забірні картки по видачі дизельного палива (а.с.18-29 т.1), подорожні листи вантажних автомобілів щодо наявного (виданого) та використаного пального (а.с.30-81 т.1), дорожні листи тракторів (а.с.120-292 т.1, 1-188 т.2).
При цьому, з копії договорів поставки, укладених з ПП «ТД «Фонтекс-Агро» та ТОВ «Бахмач Нафтосервіс», та аналізу додаткових угод до вказаних договорів, вбачається, що сторони погодили можливість відвантаження товару (дизельне паливо) безпосередньо в транспортні засоби покупця (а.с.84-90 т.1).
Таким чином, матеріали справи підтверджують наявність узгодженості між сторонами правочинів на продаж пального щодо його відвантаження безпосередньо у паливні баки автотранспортної та сільськогосподарської техніки позивача, яка у відповідній кількості перебуває у власності або користуванні ТОВ «Крок-Агро», що свідчить на користь доводів позивача про відсутність факту зберігання придбаного пального у стаціонарних ємностях, що передбачає отримання відповідної ліцензії.
Натомість, доказів наявності у позивача відповідних стаціонарних цистерн і факту зберігання в них придбаного пального контролюючим органом надано не було.
Обставина щодо порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлена контролюючим органом виключно шляхом дослідження акцизних накладних, видаткових накладних, актів приймання-передачі палива та товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів та договорів купівлі-продажу пального.
Натомість факту наявності у власності або оренді у позивача ємностей для зберігання пального та  їх використання для зберігання придбаного у ПП «ТД «Фонтекс-Агро» та ТОВ «Бахмач Нафтосервіс» палива контролюючим органом встановлено не було.
При цьому, навіть за умови порушення позивачем Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерство палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики» від 20.05.2008 №281/171/578/155, якою не передбачено відпуск (відвантаження) нафтопродуктів з автоцистерни безпосередньо в паливні баки транспортних засобів, ТОВ «Крок Агро» було притягнуто до відповідальності та застосовано штрафні санкції не за порушення вимог вказаної інструкції, а за зберігання пального без отримання відповідної ліцензії на право зберігання пального, що контролюючим органом, в супереч ч.2 ст.77 КАС України доведено не було.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не підтвердження належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому застосування до позивача визначених ст.17 вказаного Закону штрафних санкцій не може вважатись правомірним, внаслідок чого спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Текст постанови виготовлено 29 вересня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма