П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/19778/21	
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Танасогло Т.М. ,  Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021р. у справі №420/19778/21 за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування акта планової перевірки додержання Виконавчим комітетом Одеської міської ради вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру від 30.08.2021р. №12/294-Д-2021

У С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року Виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії Акта планової перевірки додержання Виконавчим комітетом Одеської міської ради вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року.
В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову Виконавчий комітет Одеської міської ради зазначав, що в оскаржуваному акті міститься припис, яким Одеського міського голову зобов`язано вжити заходів щодо усунення виявлених під час проведення перевірки порушень. На думку позивача, виконання вимог спірного акта перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року, до вирішення даного спору, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, зі змісту наведеного в акті перевірки припису убачається, що виконання вимог останнього впливатиме на права та обов`язки осіб, які не є учасниками даного судового процесу. До того ж, без вжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позовної заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради, для відновлення порушених прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль. Як стверджував орган місцевого самоврядування, обраний захід забезпечення позову є спів мірним із позовною вимогою.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року по справі №420/19778/21 у задоволенні заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі №420/19778/21 за позовною заявою Виконавчого комітету Одеської міської ради до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування акту     - відмовлено.
Постановляючи зазначену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про вжиття заходів забезпечення позову Виконавчий комітет Одеської міської ради не вказує, які саме негативні наслідки для заявника можуть настати і як це може призвести до неможливості відновлення прав заявника, у разі не прийняття судом заходів забезпечення позову, з посиланням на відповідні докази. Також, заява Виконавчого комітету Одеської міської ради не містить жодних доводів в обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Акту планової перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року. При цьому, окружним адміністративним судом зазначено, що сам по собі Акт перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року не свідчить про очевидність заподіяння небезпеки або шкоди правам, свободам та інтересам позивача та не вказує на те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль. Ознаки протиправності Акта планової перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, а посилання позивача на певні норми чинного законодавства України щодо протиправності оскаржуваного рішення, на думку суду першої інстанції, не може вважатись його очевидною протиправністю.
Не погоджуючись із рішенням окружного адміністративного суду Виконавчим комітетом Одеської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року по справі №420/19778/21 та винести нове судове рішення про задоволення заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги Виконавчий комітет Одеської міської ради зазначає, що вирішуючи дане питання суд першої інстанції помилково послався на п.5 ч.3 ст.151 КАС України, оскільки акт планової перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року є предметом оскарження. На думку скаржника, зупинення дії оскаржуваного акта є розумним, обґрунтованим та адекватним заходом забезпечення позову, який забезпечить збалансованість сторін. Обраний позивачем захід забезпечення позову повністю пов`язаний із  позовною вимогою. У заяві про забезпечення позову Виконавчим комітетом Одеської міської ради не ставиться питання щодо правомірності або неправомірності акт планової перевірки №12/294-Д-2021 від 30.08.2021 року. Решта доводів апеляційної скарги дублює зміст заяви про забезпечення позову.  
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 25.08.2021р. по 30.08.2021р. комісією Державної регуляторної служби України проведено планову перевірку додержання Виконавчим комітетом Одеської міської ради вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру за період з 10.07.2021р. по 20.08.2021р. 
За результатами вказаної перевірки Державною регуляторною службою України складено акт планової перевірки додержання Виконавчим комітетом Одеської міської ради вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру від 30.08.2021р. №12/294-Д-2021, який містить припис про вжиття Одеським міським головою заходів щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавчих приписів. 
Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, а також вказати, у чому, зокрема, будуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, оцінити складність вчинення таких дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Підстави, за наявності яких судом може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому, всупереч цілям статті 150 КАС України, містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову у разі формального дотримання її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.
Натомість, за наслідками дослідження змісту заяви Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегією суддів установлено, що скаржником ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не подано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або доказів на підтвердження того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
Крім того, заявником не конкретизовано яких саме зусиль буде змушений він докласти та яких понесе витрат у разі невжиття судом заходів, про які він просить.
При цьому, установлення фахівцями контролюючого органу під час проведення перевірки порушень законодавчих приписів, та не погодження з ними Виконавчого комітету Одеської міської ради, не може слугувати підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову. 
Крім того, ані у заяві про забезпечення позову, ані в апеляційній скарзі Виконавчим комітетом Одеської міської ради не наведено конкретних обґрунтувань, з посиланням на належні та допустимі докази, стосовно того, які саме негативні наслідки для скаржника можуть настати у разі не вжиття судом заходів забезпечення позову.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Водночас, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Разом з тим, за умови відсутності належних, допустимих та достатніх доказів настання події, яка спричинить порушення прав заявника, посилання на відсутність ефективного захисту його прав є неспроможними.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову є необґрунтованою, жодним чином належними та допустимими доказами не підтвердженою, а тому задоволенню не підлягає.
Означене у повному обсязі спростовує, наведені в заяві про забезпечення позову та апеляційній скарзі твердження Виконавчого комітету Одеської міської ради.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, колегією суддів установлено, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції у повній мірі дотримано норми процесуального права, а тому, в порядку приписів ст.316 КАС України,  суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст.  150, 151, 241-245, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021р. у справі №420/19778/21 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Єщенко О.В.