ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
05 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/112/21	
(суддя Черниш О.А., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною  скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року справі №340/112/21 за позовом ОСОБА_1 до  Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 14 січня 2021 року звернулася до суду з позовом до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області згідно з яким, просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №167 від 21.12.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №168 від 21.12.2020 року; 
- зобов`язати Первозванівську сільську раду надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3522587600:02:000:2151.           
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення відповідача суперечать нормам Земельного кодексу України та перешкоджають отриманню позивачем земельної ділянки у розмірі, достатньому для ведення особистого селянського господарства.            
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що у ході розгляду справи суд не встановив порушень прав позивача при прийнятті спірних рішень та при наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки комунальної власності 3522587600:02:000:2150, а тому  у задоволенні позовних вимог про скасування спірних рішень та похідної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії слід відмовити. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із виконанням відповідачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі №340/3288/20, яке набрало законної сили та яким вирішено спір між сторонами щодо права позивача на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за її заявою від 21.02.2020 року, а тому позивач вправі ініціювати у цій справі встановлення судового контролю на стадії виконання судового рішення за правилами статті 383 КАС України. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи. Позивач зазначає про те, що відповідач рішенням №168 безпідставно зменшив розмір земельної ділянки заявленої позивачем у заяві на отримання в межах безоплатної приватизації. 
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач у лютому 2020 року звернулася до Первозванівської сільської ради із заявою від 12.02.2020 року, в якій відповідно до статей 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» просила надати їй, як учаснику антитерористичної операції, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером 3522587600:02:000:2151, що розташована на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 13).
За наслідками розгляду цієї заяви на пленарному засіданні двадцять п`ятої сесії восьмого скликання Первозванівської сільської ради прийнято рішення №1242 від 10.04.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » (а.с. 14).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі №340/3288/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Первозванівської сільської ради №1242 від 10.04.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ». Зобов`язано Первозванівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 69 - 73).
На пленарному засіданні другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання прийняті такі рішення: 
- №167 від 21.12.2020 року «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » (а.с. 20),
- №168 від 21.12.2020 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » (а.с. 19).           
Законність та обґрунтованість вищезазначених рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасувати рішення Первозванівської сільської ради восьмого скликання «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №167 від 21.12.2020 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
За приписами частини десятої вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту - ЗК України) та Законом України «Про землеустрій».
За змістом частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Зі змісту частини шостої статті 118 ЗК України вбачається, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
Приписами абзацу першого частини сьомої статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
При цьому частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Верховний Суд у своїй постанові від 18.04.2019 року справа №826/6796/18 зробив висновок, що у разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині 7 статті 118 ЗК України. Положення Регламенту визначають саме процедуру прийняття або відхилення органом місцевого самоврядування проектів рішень, але не звільняють орган місцевого самоврядування як суб`єкта розпорядження землями від обов`язку навести відповідне мотивування прийнятого рішення у відповідності до положень чинного законодавства.
Як вбачається з копії рішення другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання  №167 від 21.12.2020 року, зазначене рішення не містить жодного обґрунтування та мотивів, з яких виходив вказаний колегіальний орган при його прийнятті (а.с.20). Таким чином, не зважаючи на те, що відповідачем було прийнято оскаржуване рішення із дотриманням встановленої законом процедури та форми його оформлення, відповідачем всупереч положенням частини 7 статті 118 ЗК України не були вказані підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що є підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.
Враховуючи те, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не були вказані підстави для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що належним способом захисту порушених прав буде зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання (заяву) позивача від 12.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасувати рішення другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №168 від 21.12.2020 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства – не більше 2,0 гектара. 
Позивач звертаючись із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки вказав орієнтовну площу бажаної земельної ділянки - 2 га (а.с.13). 
Вирішуючи питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, Первозванівська сільська рада оскаржуваним рішенням №168 від 21.12.2020 року надала позивачу замість 2 га 0,0100 га за рахунок земельної ділянки - кадастровий номер 3522587600:02:000:2150 (а.с. 19).
Пунктом б  частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, частиною 1 статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» визначено лише максимальний розмір земельних ділянок для безоплатної передачі громадянам у власність не більше 2,0 гектара. При цьому, будь-якого обмеження щодо мінімального розміру земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства при передачі у власність громадянам, чинним законодавством України не встановлено, а тому посилання представника позивача на звуження його прав щодо отримання земельної ділянки є безпідставними.
Враховуючи те, що будь-якого обмеження щодо мінімального розміру земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства при передачі у власність громадянам, чинним законодавством України не встановлено, та основним мотивом протиправності рішення №168 від 21.12.2020 року позивач вказує на те, що надано лише 0,0100 га, а не 2 га, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання суду першої інстанції як на підставу для відмови у задоволенні позову на те, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права, і він вправі ініціювати у цій справі встановлення судового контролю на стадії виконання судового рішення за правилами статті 383 КАС України, виходячи з наступного.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі №340/3288/20 визнано протиправним та скасовано рішення Первозванівської сільської ради №1242 від 10.04.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ». Зобов`язано Первозванівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. (а.с. 69 - 73).
Скасовуючи рішення Первозванівської сільської ради №1242 від 10.04.2020 року суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачем відмову мотивовано тим, що земельна ділянка віднесена до громадського пасовища, для сінокосіння та випасання худоби, що суперечить положенням ч. 7 ст. 118 ЗК України та відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .
Розглядаючи повторно заяву ОСОБА_1 , відповідач приймаючи рішення №168, яким надав позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, однак враховуючи те, що рішенням суду від 29.09.2020 року відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву, рішення за результатом повторного розгляду заяви не може бути предметом контролю виконання цього судового рішення, оскільки судом рішенням відповідача не зобов`язано надати такий дозвіл. Також, враховуючи те, що рішення №167 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » взагалі не містить підстав його прийняття, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що позивач мав усі підстави для звернення до суду з новим позовом
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Щодо вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4950 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За приписами частин першої - третьої  статті 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами п`ятою-сьомою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_2 в межах надання правничої допомоги за ордером №147598 від 15.05.2021 року підготовлено, складено та подано апеляційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року справі №340/112/21, що зайняло 1 годину та становить 4950 грн. Згідно з  копією квитанції №50 від 21.05.2021 року позивачем оплачено 4950 грн за призначенням «правова допомога».
Однак, враховуючи те, що зазначена категорія справ не є складною та наявність судової практики з вирішення аналогічних спорів, суд апеляційної інстанції вважає, що виготовлення апеляційної скарги у цій справі не потребує від адвоката додаткових знань та зусиль, а тому розмір заявленої до відшкодування правничої допомоги є завищеним та не співмірним із складністю справи, як наслідок враховуючи зазначене і те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заявлений позивачем до відшкодування розмір правничої допомоги підлягає зменшенню до 2000 грн.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року справі №340/112/21 – скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення другої сесії Первозванівської сільської ради восьмого скликання «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №167 від 21.12.2020 року.
Зобов`язати Первозванівську сільську раду  Кропивницького району Кіровоградської області повторно розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 12.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
У задоволення іншої частини позову - відмовити.
Стягнути з  Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 05 жовтня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко