Ухвала
 
01 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 592/3553/21
провадження № 61-15976ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бикової Римми Юріївни на постанову Сумського апеляційного суду від  25  серпня 2021 року та додаткову постанову цього суду від 07 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на користування житлом та зобов`язання звільнити приміщення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати припиненим право ОСОБА_2 користуватися об`єктом нерухомого майна, розташованим по АДРЕСА_1 , та зобов`язати його звільнити вказане приміщення.
 
Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 28 травня 2021 року позов задоволено. Визнано припиненим право ОСОБА_2 користуватися об`єктом нерухомого майна, розташованим по АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити об`єкт нерухомого майна, розташований по АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.
 
Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 29 червня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 750 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року (повний текст якої складено 27 серпня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Друченко Т. В. задоволено. Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 28 травня 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 362 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.
 
Додатковою постановою Сумського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року (повний текст якої складено 08 вересня 2021 року) скасовано додаткове рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 29 червня 2021 року.
 
26 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бикова Р. Ю. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від  25  серпня 2021 року та додаткову постанову цього суду від 07 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і залишити в силі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 28 травня 2021 року та додаткове рішення цього суду від 29 червня 2021 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Бикова Р. Ю. вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року у справі     № 243/7004/17-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 357/7940/16-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бикова Р. Ю. заявила клопотання про розгляд справи за її та позивача участю.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права.
 
Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи. 
 
Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
 
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бикової Р. Ю. про розгляд справи за її та позивача участю немає.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 400, 402  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бикової Римми Юріївни на постанову Сумського апеляційного суду від  25  серпня 2021 року та додаткову постанову цього суду від 07 вересня 2021 року.
 
Витребувати з Ковпаківського районного суду міста Суми цивільну справу № 592/3553/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на користування житлом та зобов`язання звільнити приміщення.
 
Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бикової Римми Юріївни про розгляд справи за її та позивача участю.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 грудня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко