Справа № 306/930/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        06 жовтня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю., 
з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 20 вересня 2019 року у справі № 306/930/19 (Головуючий: Вінер Е.А.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПП Фірма «Палата» про видачу належно оформленої трудової книжки, проведення остаточного розрахунку при звільненні, видачу наказу про звільнення, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, видачу довідки про роботу та виплату всіх сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 листопада 2008 року наказом засновника 39-К позивач призначений на посаду директора ПП «Фірма «Палата».
У квітні 2017 року його поставили перед фактом, що 06 березня 2017 року звільнено з роботи, від нього відібрали ключі та печатку, виставили за ворота. Вважає, що звільнили без жодного персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, як того вимагає ст. 49-2 КЗпП України, без жодного наказу на звільнення, з яким він ознайомився та підписував, без надання можливості підготувати та провести прийом-передачу повноважень документації та матеріально-товарних цінностей, без видачі в день звільнення трудової книжки та остаточного розрахунку при звільненні. Під час звільнення позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Свалявській ЦРЛ. На неодноразові звернення до відповідача щодо звільнення, позивачу було надіслано копію рішення власника №01/2017 від 06 березня 2017 року. Позивачу не було відомо про звільнення з роботи, трудову книжку до цього часу не видано, більше двох років позивач живе без засобів для існування. Без наказу про звільнення та трудової книжки не може влаштуватися на роботу та стати на облік в центр зайнятості, немає можливості оформити пенсію. 
Посилаючись на вказані обставини просив винести рішення про видачу належно оформленої трудової книжки згідно статті 47 КЗпП України з належним чином зазначених в ній нагород, яким держава відзначила за навчання, наполегливу працю та вагомий особистий внесок у зміцнення держави та розвиток економіки України, а саме: нагорода ЦК ВЛКСМ та Міністерства вищої освіти СРСР “За відмінне навчання”, орден “Професіонал галузі” від 18 квітня 2011 року, золота медаль “За трудові заслуги” від 26 березня 2013 року, орден “За заслуги перед Вітчизною” від 26 березня 2013 року, орден “Хрест пошани України” від 14 травня 2013 року, сертифікат “Керівник року України 2012” від 2013 року”;
- провести остаточний розрахунку при звільненні, а саме: виплату заборгованості по зарплаті з розрахунку діючих на підприємстві розмірів заробітної плати директора підприємства та індексу інфляції протягом всього часу затримки - від початку виникнення заборгованості, а саме з 01 квітня 2017 року по день фактичного розрахунку, виплату компенсації за невикористані відпустки та додаткові відпустки із врахуванням ненормованого режиму робочого дня, виплату належної вихідної допомоги згідно статті 44 КЗпП України у розмірі не менше, ніж шестимісячний середній заробіток із розрахунку діючих на підприємстві розмірів заробітної плати директора підприємства та індексу інфляції протягом останніх перед днем фактичного розрахунку двох місяців;
- видати копії кадрового наказу про звільнення;
- нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок, військовий збір та інші необхідні платежі;
- видати довідки про роботу згідно ст.49 КЗпП України із зазначенням спеціальності, кваліфікації, отриманих нагород, посади, часу роботи та розміру заробітної плати;
- виплатити всі належні суми за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно статей 116,117 КЗпП України - допустивши його негайне виконання. 
Рішенням Свалявського районного суду від 20 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково і рішення Свалявського районного суду від 20 вересня 2019 року змінено в частині правового обґрунтування, резолютивну частину залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року закрито касаційне провадження у справі № 306/930/19 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме – застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року у справі № 6-139цс12.
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у частині позовних вимог про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всі належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно статей 116, 117 КЗпП, скасовано та в цій частині передано справу № 306/930/19  на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного підприємства фірма «Полата» про видачу належно оформленої трудової книжки, видачі довідки про роботу залишити без змін.
Встановлено, що що згідно наказу № 39-к від 04 листопада 2008 року ПП фірми «Полата» щодо особового складу ОСОБА_2 призначено на посаду директора з 04 листопада 2008 року.
У пункті 5 рішення власника № 01/2017 ПП «Полата» від 06 березня 2017 року зазначено, що 06 березня 2017 року звільнено з посади директора підприємства ОСОБА_2 , відповідно до п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України.
Згідно відповіді представника ПП Фірми «Полата» Гончаров В. при звільненні ОСОБА_2 не передано новому керівництву підприємства ні документів фінансово-господарської діяльності підприємства, не передав трудові книжки новому керівництву.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. 
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з положеннями ст. 117 ч. 1 КЗпП україни вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно листа від 02 травня 2018 року ОСОБА_2 було проведено через банк за січень 2017 року – 5 239,58 грн., лютий 2017 року – 5 239,58 грн., березень 2017 року – 5 310,42 грн., які позивачем отримано і ним не заперечується.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_2 у порядку передбаченому ст. 81 ч. 1 ЦПК України не надав суду доказів заборгованості по заробітній платі і за який період така мала місце, кількість днів невикористаних відпусток, додаткових відпусток, якщо такі мали місце, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у заявлених ним позовних вимогах про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всіх належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Свалявського районного суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 13 жовтня 2021 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой