Справа № 147/608/21 
Провадження № 33/801/796/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мудрак А. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в сумі 454 грн.
Не погодившись із вказаною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У скарзі зазначає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення факти і наявні в матеріалах справи докази нібито вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суперечать одне одному; він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а зазначення в протоколі щодо надання ним пояснень в суді не свідчить про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; в протоколі не сформульовано, що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі; жодні надані працівниками поліції документи не містять відомостей про його згоду з результатами огляду на стан сп`яніння; письмові пояснення свідків є ідентичними за своїм змістом, а також свідки не були допитані в судовому засіданні; акт огляду на стан сп`яніння йому не надавався; у роздруківці спеціального технічного засобу відсутній його підпис, а також не зазначено про відмову від підпису; направлення видається у разі незгоди водія з результатами огляду, що залишено судом поза увагою.
25 жовтня 2021 року та 04 листопада 2021 року на адресу апеляційного суду від адвоката Ларченко І.М. надійшли додаткові пояснення.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Ларчекно І.М. не з`явилися, у поданих клопотаннях просили справу розглянути без їх участі. Вимоги скарги та додаткових пояснень до неї підтримують у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №222801 від 05.06.2021, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Гайсинського РУП старшим сержантом поліції Долею В.В., 05.06.2021 о 23 год. 20 хв. в с. Олександрівка по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen-Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,52 проміле. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 6810» становить 1,52 проміле (а.с.8).
Результати огляду на стан сп`яніння водія  ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5).
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, протокол вказаних відомостей не містить, а інші докази у справі не підтверджують його згоду з результатами проведеного огляду.
За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язку зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я при тому, що було виявлено в останнього алкогольне сп`яніння, в поліцейського не було, оскільки відмова від проходження огляду є окремим самостійним складом правопорушення і особа притягається до адмінвідповідальності саме за відмову від проходження огляду.
У разі встановлення стану сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються результати огляду, проведеного поліцейським (п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735).
У даному випадку огляд проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння. Цифровий показник стану алкогольного сп`яніння – 1,52 проміле, що в сім разів перевищує допустиму норму (0,2 проміле).
Вказана інформація відображена в протоколі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 , ознайомившись зі змістом протоколу, в якому викладено суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, будь-яких заперечень щодо його змісту, в тому числі і щодо незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, чи з приводу відмови працівників поліції у проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, не висловив.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.
Власноручне зазначення ОСОБА_1 в протоколі «пояснення надам в суді» та підпис в графі щодо ознайомлення зі змістом протоколу сприймається судом як згода з результатами проведеного поліцейським огляду.
За вказаного вище не беруться також до уваги твердження апелянта з приводу того, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння свідчить про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. 
ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у разі відмови працівниками поліції в проведенні огляду в закладі охорони здоров`я через незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, для їх спростування пройти такий огляд самостійно в закладі охорони здоров`я порядку самозвернення.
Факт вживання алкогольних напоїв в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечується.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що оскільки свідки не були допитаними в судовому засіданні, судом не можуть братися до уваги як доказ їхні письмові пояснення, які є аналогічними між собою, виконані однаковим почерком, складені працівником поліції та не містять інформації про згоду чи незгоду апелянта з результатами огляду.
Разом з цим, ОСОБА_1 не заперечує, що вказані свідки були присутніми під час проведення огляду та своїми підписами в протоколі засвідчили результати проведеного огляду.
Безпідставними також є доводи апелятна, викладені в додаткових поясненнях, з приводу того, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.
Так, наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення під №43 зазначеного переліку вказано газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Крім того, газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Отже, посилання апелянта на проведення огляду на стан сп`яніння не дозволеним до використання та не сертифікованим приладом є безпідставним.
Решта доводів апеляційної скарги (відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду та в роздруківці з приладу «Драгер», не зазначення в акті огляду номера приладу та його назви) є аналогічними тим, які зазначалися ОСОБА_1 в суді першої інстанції і яким судом було надано правову оцінку. Вказані висновки суду апелянтом не спростовані.
Врховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладаючи на нього адміністративне стягнення аргументував свій висновок щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову  Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          Т.Б. Сало