ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2771/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року (суддя Кравчук О.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 12.04.2021 року) в справі №340/2771/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
17.07.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач)  звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 23 протокольного рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке викладене у Витягу із протокольного засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №182 від 27 грудня 2019 року, яким йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 70% працездатності та встановленням йому ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; зобов`язати відповідача виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою 70% працездатності та встановленням йому ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військово зобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», відповідно до вимог статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано пункт 23 протокольного рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке викладене у Витягу із протокольного засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №182 від 27 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою 70% працездатності та встановленням йому ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі, передбаченому частиною першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подало Міністерство оборони України, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що виплату одноразової грошової допомоги було запроваджено з 01.01.2007 року після внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та порядком, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 передбачено, що допомога, що не призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. У випадку визначення питання про виплату допомоги ОСОБА_1 ,  днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є 05.09.2016 року - дата встановлення 10% втрати працездатності. Комісія Міністерства оборони України та позивач не заперечують, що одноразова грошова допомога у розмірі 10150 грн. вже призначалась та виплачувалась позивачу. Під час наступного огляду позивача та встановлення більшого відсотка втрати працездатності у розмірі 70% в довідці МСЕК зазначено, що огляд первинний, але фактично це був повторний огляд. Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на дату виникнення права) визначає, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Апелянт вказував, що між встановленням 10% втрати працездатності позивача та II групою інвалідності пройшло більш ніж 2 роки тому Комісія правомірно відмовила позивачу у призначенні доплати за встановлення вищої групи інвалідності. Позивач у позовних вимогах просить зобов`язати Міністерство оборони України виплатити одноразову грошову допомогу у разі встановлення II групи інвалідності, а не доплатити різницю, як передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На момент встановлення II групи інвалідності (07.10.2019 року) та 70% втрати працездатності пункт 4 статті 16-Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» був доповнений абзацом другим згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016: у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що  одноразова грошова допомога у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які мають право на її отримання. У разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності. Згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Абзац другий частини четвертої статті 16-3 Закону (що набрав чинності з 01 січня 2017 року) містить застереження, за яким у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Суд першої інстанції вказував, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, покликаючись саме на вимоги частини четвертої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, оскільки внаслідок поранення, отриманого у 2015 році, позивачеві було встановлено ступінь втрати працездатності та виплачено відповідну грошову допомогу, а інвалідність позивача настала у 2019 році, тобто понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності. Застосування дворічного строку має на меті гарантування принципу правової визначеності для особи та запобігання можливих помилок з боку суб`єктів (органів МСЕК), які встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між отриманою травмою або захворюванням та ступенем зумовленого ними погіршення стану здоров`я, визначивши, що лише протягом дворічного проміжку часу це можливо встановити достовірно.  Тлумачення статті 16-3 Закону №2011-ХІІ у сув`язі з правовими позиціями Верховного Суду, вимога щодо обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги дворічним строком стосується випадків, коли вища група інвалідності (ступінь втрати працездатності) встановлюється особі під час повторного огляду щодо ушкодження здоров`я (поранення, хвороби), яке вже було предметом первинного огляду. Суд враховував, що внаслідок першого поранення, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби, під час первинного огляду органами МСЕК 05 вересня 2016 року, позивачеві встановлено 10% втрати працездатності. Встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності зумовлене другим пораненням, що отримане ним 25 липня 2016 року, саме щодо цього поранення відбувся первинний огляд ОСОБА_1 . Одеською обласною МСЕК №1 та видана довідка про результати визначення у застрахованої особи втрати професійної працездатності у відсотках 10ААА №128489 (70% втрати працездатності), факт проведення саме первинного огляду позивача у зв`язку з вказаним пораненням підтверджується Довідкою до Акта огляду МСЕК 12ААБ №715923 від 07 жовтня 2019 року. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ІІ група інвалідності була встановлена ОСОБА_1 не внаслідок повторного медичного огляду та «підвищення» відсотка втрати працездатності і групи інвалідності, а внаслідок первинного медичного огляду після другого поранення, що жодним чином не пов`язане з першим пораненням, внаслідок якого позивачу було встановлено 10% втрати працездатності.  Є помилковими твердження відповідача про те, що після спливу дворічного терміну з дня встановлення 10% втрати працездатності (05 вересня 2016 року), позивач втратив право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності на підставі статті 16-3 Закону №2011-ХІІ.
Матеріалами справи встановлено, що 28.04.2014 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014. Відповідно до відомостей з військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив військову службу на різних посадах у Військовій частині НОМЕР_2 , Військовій частині НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_4 ) та був демобілізований 30 жовтня 2016 року.
У військовому квитку здійснено записи про одержання 29.01.2015 осколкового поранення, 25.07.2016 року про одержання мінно-вибухової травми.  
Згідно довідки від 20.10.2014 року № 192 командира Військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 у період з 15.08.2014 року по 17.10.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей. 
Згідно довідки командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.02.2016 року № 585, ОСОБА_1 у період з 29.07.2015 року по 28.12.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті Незалежності, Суверенітету та територіальної цілісності України.
Згідно довідки командира Військової частини НОМЕР_5 від 18.10.2019 року № 1117, ОСОБА_1 у період з 24.01.2016 року по 07.04.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті Незалежності, Суверенітету та територіальної цілісності України.
Згідно посвідчення НОМЕР_6 від 10.10.2019 року ОСОБА_1 наданий статус учасника бойових дій- інваліда війни.
Встановлено, що 26 січня 2015 року, перебуваючи на посту під час обстрілу, позивач отримав осколкове поранення лівої ноги та лопатки, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 лютого 2015 року №30.
Висновком ВЛК Центрального регіону (Протокол №140 від 28 травня 2015 року) підтверджено, що поранення позивача – «осколове поранення лівої ноги та лопатки» - пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Листом від 05.09.2016 року № 1083 Кіровоградська обласна МСЕК №2, повідомляє, що ОСОБА_1 отримав висновок від 05 вересня 2016 року про 10% втрати професійної працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Не заперечується, що ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 10150,00 грн. у наслідок втрати професійної працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Встановлено, що 25 липня 2016 року, під час виконання обов`язків військової служби, позивач отримав вогнепальне осколкове поранення лівого плеча та лівої щелепи, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.05.2019 року №86.
Згідно протоколу засідання ВЛК Південного регіону №219 від 05 червня 2019 року поранення ОСОБА_1 : наслідки перенесеної МВТ, вогнепального поранення у вигляді множинних п/о рубців і видалення чужорідного тіла (осколка) грудної клітини зліва пов`язане із захистом Батьківщини.
Висновком Одеської обласної МСЕК №2, за результатами первинного огляду позивача, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності (70% втрати працездатності). Причина інвалідності - поранення,   пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою серії 12ААБ №715923 від 07.10.2019 року. 
ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 70% втрати працездатності та II групи інвалідності. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №182 від 27.12.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні такої одноразової допомоги у зв`язку з тим, що між первинною втратою працездатності, яка визначалась у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення II групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки, немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. (пункт 23).
Відповідно до      статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених      Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частин 1, 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога, ОГД), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: зокрема,  встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
Згідно п. б ч.1   статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4  пункту 2 статті 16 цього Закону).
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований  статтею 16-3 вищевказаного Закону, який вперше запроваджений з 01 січня 2014 року шляхом доповнення  Закону № 2011-ХІІ  статтею 16-3 (в редакції  Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04 липня 2012 року №5040-VI).
Згідно частин 1 - 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених  підпунктами 1-3  пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у  статті 16-1  цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений  пунктом 8  цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у  статті 16-1  цього Закону. У випадках, передбачених  підпунктами 4-9  пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Згідно п. 3, п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Отже, встановлено, що 28.01.2015 року позивач, перебуваючи в зоні АТО, під час виконання бойового завдання отримав осколкове поранення та висновком ВЛК Центрального регіону, протокол №140 від 28.05.2015 року, підтверджено, що поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Згідно висновку Кіровоградської обласної МСЕК №2, ОСОБА_1 має 10% втрати професійної працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.
Згодом, 25.07.2016 року позивач, знову, перебуваючи в зоні АТО під час виконання бойового завдання отримав мінно-вибухову травму, внаслідок чого Одеської обласною МСЕК №2 був проведений  первинний огляд  позивача за наслідками якого йому, починаючи зі 07.10.2019 року встановлена друга група інвалідності внаслідок травми, поранення, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 715923.
Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи, встановлену при первинному огляді з 07.10.2019 року, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Згідно з ч. 4  статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», регламентовано якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII (який набрав чинності з 01 січня 2017 року) частину четверту  статті 16-3 Закону  доповнено абзацом другим, яким передбачено: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після  первинного  встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється». 
Абзац другий частини четвертої  статті 16-3,  є конкретизацією правової норми, яка міститься в абзаці першому, в абзаці першому передбачено умови, коли здійснюється виплата допомоги, то абзац другий передбачає умови, за відсутності яких виплата допомоги не здійснюється.
Проте, норма ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, дворічним строком, дворічний строк обчислюється  з часу первинного  встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Проте, як встановлено, позивач у різний час отримав два  окремих  ушкодження здоров`я: під час перебування в зоні АТО у 2015 році внаслідок отриманого  осколкового поранення  йому з 28.05.2015 року встановлено 10% втрати працездатності без встановлення інвалідності та під час  повторного  перебування в зоні АТО у 2016 році, внаслідок отриманої  мінно-вибухової травми  ОСОБА_1 07.10.2019 року встановлено ІІ групу інвалідності та 70%   втрати працездатності.    
Комісія Міністерства оборони України не врахувала, що позивачу під час отримання травми, внаслідок яких позивачу 07.10.2019 року Одеською МСЕК при первинному огляді встановлено ІІ групу інвалідності, яка не пов`язана із пораненням, отриманим позивачем у 2015 році  за інших подій.
Тобто позивач звертаючись до Міністерства оборони України з заявою про отримання одноразової допомоги у зв`язку із встановленням 70% втрати працездатності та II групи інвалідності, звернувся з заявою вперше, після першого огляду та встановлення вперше йому групи інвалідності. Не відбулось зафіксованого погіршення здоров`я у наслідок отримання травми, відбулась нова травма, після чого перше було встановлено втрату працездатності та групу інвалідності. 
Визначена у     частині 4  статті 16-3 Закону  заборона щодо виплати одної грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через  одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.
          Згідно пунктів 6, 11, 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи. Військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,  - копію сторінки паспорта з такою відміткою). У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Міністерство оборони України не оспорює звернення позивача з заявою про отримання одноразової грошової допомоги, погоджується, що така подана у відповідності Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Проте, вважає, що позивач порушив строк звернення з заявою про допомогу, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, дворічним строком, дворічний строк обчислюється  з часу первинного  встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Судом встановлено, що позивач не мав повторного встановлення втрати працездатності внаслідок отримання поранення,  зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності не відбулась, 07.10.2019 року позивачу первинно встановлено групу інвалідності та відсоток втрати працездатності.
Суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.12.2020 року у справі № 1.380.2019.006957,  Судовою палатою для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вказано, що  особи, стан здоров`я яких погіршиться після спливу двох років з часу первинного встановлення факту ушкодження здоров`я, втрачають право на виплату ОГД, в тому числі з врахуванням раніше виплаченої суми. Дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, а наслідок, який спричинило ушкодження здоров`я після дворічного строку, відповідно до рішення МСЕК (встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.
Варто вараховувати при прийнятті рішення, постанову Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 240/1623/20, де Верховний Суд прийшов до висновку, що  визначена у     частині четвертій  статті 16-3 Закону № 2011-XII  заборона щодо виплати одної грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через  одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних. Суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема викладеними у постановах від 31.03.2021 року у справі № 240/11307/19, від 28.10.2021 року у справі № 440/2826/20.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
          Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року в справі №340/2771/20 – залишити  без змін. 
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.   
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова