Справа № 991/6646/20
Провадження 1-кп/991/62/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді                         ОСОБА_1 , 
суддів:          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання          ОСОБА_4 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора                                 ОСОБА_5 
обвинувачених:          ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
представника потерпілого                 ОСОБА_11 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2019 року за № 52019000000000120, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мозир Гомельської області Республіка Білорусь, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України;
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Павлоград, Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження.
06 серпня 2020 року до Вищого антикорупційного суду від Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
06 серпня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду зазначеного кримінального провадження було визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
10 серпня 2020 року ухвалою Вищого антикорупційного суду призначено підготовче судове засідання.
25 вересня 2020 року у судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження строку відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_6 .
2. Зміст поданого клопотання.
У клопотанні прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити на два місяці строк відсторонення від посади начальника Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (далі БФ ДП «АМПУ») ОСОБА_6 .
Своє клопотання прокурор мотивує такими доводами.
2.1.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року ОСОБА_6 відсторонено від посади начальника БФ ДП «АМПУ».
Ухвалою апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29 травня 2020 року вказана ухвала була залишена без змін.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2020 року ОСОБА_6 було продовжено строк відсторонення від посади до 30 вересня 2020 року включно.
На думку прокурора, необхідність та підстави застосування відносно ОСОБА_6 відсторонення від посади були належним чином перевірені слідчим суддею під час досудового розслідування та визнано, що негативні наслідки від такого відсторонення не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у цьому кримінальному провадженні, а перебування ОСОБА_6 на посаді буде суперечити завданням кримінального судочинства та інтересам громадянського суспільства загалом.
Окрім того, прокурор у своїх доводах посилається на те, що з часу застосування до ОСОБА_6 відсторонення від посади встановленні слідчим суддею підстави не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують його подальше застосування, а також зазначає про закінчення строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 .
2.2. На думку прокурора, на сьогодні існують обставини, які дають підстави вважати, що перебування на посаді обвинуваченого ОСОБА_6  сприяло вчиненню кримінального правопорушення, а також дають підстави вважати, що перебуваючи на посаді, останній знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином – указане підтверджується наявністю у ОСОБА_6 як у начальника філії державного підприємства, організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, які, зокрема, передбачені Положенням про БФ ДП «АМПУ», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 18.04.2014 № 184; довіреністю від 21.12.2017 № 1564 та довіреністю від 21.12.2018 № 1589, виданих ДП «АМПУ».
2.3. У клопотанні прокурор також указує, що 26 березня 2019 року в ході проведення обшуку в приміщенні БФ ДП «АМПУ» було виявлено та вилучено автокран жовтого кольору китайського виробництва, кронштейн підйому кабіни № 50n-01003, площадка крана № 0537-2772688, електродвигун. У подальшому вказаний автокран постановою від 26 березня 2019 року було визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , якому було роз`яснено порядок зберігання речового доказу та відібрано відповідну розписку та визначено місце його зберігання за адресою: АДРЕСА_5 . Однак, 19 лютого 2020 року за вказаною адресою було проведено обшук та автокрану виявлено не було, а місце його перебування стороні обвинувачення невідоме.
3. Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, вважав його необгрунтованим, стверджував, що стосовно вказаних правовідносин існує господарський спір на основі якого здійснюється повернення коштів та сторона обвинувачення його криміналізує. Вказував, що прокурором у клопотанні не доведені підстави щодо припинення кримінального правопорушення, та ця підстава може застосовуватись виключно на стадії досудового розслідування, у даному ж випадку обвинувальний акт вже перебуває на розгляді у суді. Щодо можливого впливу на свідків захисник послався на те, що під час досудового розслідування обвинуваченого ОСОБА_6 жодним чином не обмежували у спілкуванні зі свідками. Щодо негативних наслідків такого відсторонення, захисник послався на те, що ОСОБА_6 має двох малолітніх дітей, його дружина домогосподарка, він є єдиним годувальником сім`ї, тому родина позбавлена засобів для існування, оскільки ОСОБА_6 не працює з лютого місця. Наразі судом не вирішено питання щодо винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, однак негативні обмежувальні заходи відносно нього діють вже зараз, що є грубим порушенням практики ЄСПЛ. Щодо твердження прокурора про те, що ОСОБА_6 порушив свій обов`язок щодо збереження майна, яке було передано йому на відповідальне зберігання та є речовим доказом, а саме – автокрану, захисник зауважив, що після прийняття вказаного автокрану на відповідальне зберігання його було передано для здійснення сертифікації, у межах договірних відносин, його місце перебування є відомим та указане підтверджується відповідними документами.
Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав позицію свого захисника, підтвердив, що є єдиним годувальником у родині, зазначив, що його дружина домогосподарка.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечували.
Представник потерпілого ОСОБА_11 , підтримала клопотання прокурора, просила його задовольнити.
4. Релевантне законодавство
Згідно із ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді у порядку, визначеному законом.
У ст. 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 131 КПК, до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься відсторонення від посади, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно із ч. 1 ст. 154 КПК, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
У статті 157 КПК визначено порядок вирішення питання про відсторонення особи від посади, зокрема, відповідно до частин 1,2 згаданої статті, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а при вирішенні питання про відсторонення від посади суд зобов`язаний врахувати такі обставини:
1) правову підставу для відсторонення від посади;
2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 158 КПК, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про продовження строку відсторонення особи від посади, разом із тим, суд може відмовити у продовженні строку відсторонення, якщо прокурор, зокрема, не доведе, що обставини, які стали підставою для відсторонення від посади продовжують існувати.
5. Оцінки та мотиви суду
Дослідивши подане клопотання та додатки до нього, заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків. 
5.1. Щодо потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Суд зауважує, що потребу застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади та обгрунтованість повідомлення про підозру визначив слідчий суддя. Зокрема, наявність правових підстав та достатність доказів щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину вже були предметом розгляду та оцінки слідчого судді під час досудового розслідування та були визнанні достатніми для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 відсторонення від посади, що підтверджується відповідною ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року, якою ОСОБА_6 було відсторонено від посади начальника Бердянської філії ДП «АМПУ». Строк дії ухвали про відсторонення від посади закінчується 30 вересня 2020 року. 
5.2. Щодо існування обставин, які дають підстави вважати, що перебуваючи на посаді ОСОБА_6 може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено під час підготовчого судового засідання, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено. Стороною обвинувачення проведено усі необхідні слідчі дії та зібрано докази, які, на думку органу досудового розслідування, є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Стороною обвинувачення було зібрано всі можливі докази на підтвердження вини обвинувачених, які, на виконання положень ст. 290 КПК, були відкриті сторонам кримінального провадження, після чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом.
Суд підкреслює, що згідно положень ст. 157 КПК, ризик знищення чи підробки речей і документів стосується стадії досудового розслідування. 
Тому колегія суддів вважає, що ризик виготовлення фіктивних документів, чи їх спотворення обвинуваченим ОСОБА_6 у зв`язку із його перебуванням на посаді начальника Бердянської філії ДП «АМПУ» перестав існувати з моменту завершення досудового розслідування.
Також у судовому засіданні прокурором не було належним чином ідентифіковано свідків, на яких, за твердженням сторони обвинувачення, ОСОБА_6 , у разі перебування на посаді зможе здійснити вплив. Так, прокурором не надано суду повний перелік свідків із зазначенням їх анкетних даних та жодним чином не підтверджено місце роботи останніх. У тексті клопотання прокурором наведено перелік прізвищ та ініціали певної групи осіб та вказано, що вони є працівниками БФ ДП «АМПУ», однак іншої інформації, яка б підтверджувала це (посади указаних осіб, накази про призначення їх на посади) клопотання та додані до нього додатки не містять.
На думку суду, також слушними є зауваження сторони захисту про те, що на стадії досудового розслідування при покладенні обов`язків слідчим суддею не обмежувалося спілкування ОСОБА_6 зі свідками; доказів протилежного суду не надано.
5.3. Щодо твердження прокурора про те, що внаслідок не виконання ОСОБА_6 свого обов`язку щодо збереження переданого йому майна (речового доказу у кримінальному провадженні), а саме автокрану – указаний автокран зник та на сьогодні стороні обвинувачення місце його перебування невідоме, колегія суддів зазначає, що вказаний довід свого підтвердження в ході розгляду цього клопотання не знайшов, оскільки прокурором не подано жодних підтверджуючих документів, а тому судом воно не враховується.
5.4. Щодо доцільності продовження відсторонення від посади та існування негативних наслідків для третіх осіб.
Аналізуючи зміст клопотання прокурора ОСОБА_5 , суд указує на те, що воно не містить нових обставини, до нього не додано будь-яких нових додаткових доказів, у клопотанні відсутні обставини, які б свідчили про доцільність продовження строку відсторонення від посади та належним чином не обгрунтовано існування обставин передбачених у ст. 157 КПК.
Також суд ураховує існування негативних наслідків такого відсторонення від посади для ОСОБА_6 та його родини, те, що останній має на утриманні двох малолітніх дітей та є єдиним годувальником сім`ї, у судовому засіданні повідомив, що його дружина домогосподарка.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 відсторонений від займаної посади вже протягом 5 місяців та весь цей час позбавлений можливості заробляти собі на життя. Згідно із ст. 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя, а у ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Колегія суддів вважає, що негативні наслідки продовження такого відсторонення ОСОБА_6 від посади перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у даному кримінальному провадженні, які могли і мали бути досягнуті на стадії досудового розслідування, та буде суперечити реалізації прав особи, які закріплені в Конституції України, а саме по собі продовження такого відсторонення буде «грубим свавіллям» у розумінні практики Європейського суду із прав людини.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для продовження строку відсторонення від посади ОСОБА_6 та приходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 27, 110, 131, 132, 154, 156. 157, 158, 314, 315 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку відсторонення від посади відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2019 року за № 52019000000000120 – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя:                                                          ОСОБА_1 

Судді:                                                                          ОСОБА_2 

ОСОБА_3