П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10531/20	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар – Попова К.В.,
за участю: представника апелянта – Копиці С.М.,
          представника позивача – Пущенської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від    02 лютого 2021 року по справі № 420/10531/20 за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ВОСТОК" до    Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ТОВ "Торгівельна компанія "ВОСТОК" звернулось з адміністративним позовом скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2020 № 0001180402, від 01.10.2020 № 000497402.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ним правомірно, на підставі належним чином зареєстрованих податкових накладних та первинних документів, сформований податковий кредит по господарським операціям з ПП “Велс Агро”, ПП “Транс Агро”, ФГ “Кірчев С.І.”, ТДВ “Комсомолець”, ПП “СП “Копарани”, СГ ВК “Родина”. Будь-яких зауважень до первинних документів податковий орган не має та всі господарські операції підтверджуються наявними у позивача первинними документами, позивач не може нести відповідальність за дії контрагентів, які можливо невірно заповнили податкові накладні. Висновки податкового органу про невірне заповнення Додатків 3 до декларацій з податку на додану вартість за липень 2019 року – січень 2020 року при здійсненні коригування сум ПДВ не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит, а можуть лише бути підставою для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності за порушення при веденні податкового обліку. Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” позивач зазначив, що придбав у цього підприємства добрива, які в подальшому реалізував на території України, що відповідає видам господарської діяльності ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВОСТОК” та не заборонено нормами законодавства, а тому по цим операціям позивачем також правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість. 
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачем включено до розрахунку бюджетного відшкодування податку на додану вартість податкові накладні, складені контрагентами позивача - ПП “Велс Агро”, ПП “Транс Агро”, ФГ “Кірчев С.І.”, ТДВ “Комсомолець”, ПП “СП “Копарани”, СГ ВК “Родина” з порушенням податкового законодавства. Крім того, позивачем безпідставно сформований податковий кредит по операціям з реалізації мінеральних добрив, придбаних у ТОВ “АГРО-МИР ЛТД”, оскільки відсутній факт використання цього товару у господарській діяльності позивача. Також відповідач посилається в відзиві на висновки акту перевірки, які за результатами розгляду заперечень позивача були змінені. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 02 лютого 2021 року  позов задовольнив.
Скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.07.2020 № 0001180402.
Скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 01.10.2020 №000497402.
Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код  ЄДРПОУ 43142370) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВОСТОК” (вул. Маразліївська, буд. 1/20, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 41301451) сплачений судовий збір у розмірі 21 020 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, з урахуванням уточнень.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що підприємством зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних не по даті оформлення митних декларацій, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлених відповідно до вимог митного законодавства.
- суд першої інстанції не дослідив, що згідно вантажно-митних декларацій було реалізовано на експорт сільськогосподарську продукцію (пшеницю, кукурудзу та ячмінь) на загальну суму 182 515 945,9 грн. в кількості 43 897,167 тон, відповідно 281 рахунку списано товару на реалізацію на загальну суму 386 547 639,3 грн. в кількості 100 498,899 тон, тобто, різниця між списанням товару з 281 рахунку на реалізацію та фактичною реалізацією на експорт склали 204 031 639,3 грн. без ПДШ крім того ПДВ складає 40 806 339 грн;
- суд першої інстанції не приділив уваги тому факту, що в ході проведення перевірки встановлено включення до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ за березень 2020 року) сум ПДВ по постачальникам товарів (робіт, послуг, тощо) податкових накладних, які були складено з порушеннями (порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія)), та не може бути підставою для включення до складу податкового кредиту та бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2020 року на суму ПДВ 1 249 567,12 грн.
- суд першої інстанції не врахував, що станом на момент проведення документальної перевірки по підприємству ТОВ «ТК «ВОСТОК» відсутні залишки мінеральних добрив, які експортувались (фактичний перетин кордону України відсутній) по яким проведено реалізацію на митній території України та внесені до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за березень 2020 року на загальну суму ПДВ у розмірі 248 300 грн;
- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ “ВОСТОК” перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області, Південному управлінні у м. Одесі, Приморській ДПІ (Приморському районі м. Одеси), є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності позивача є оптова торгівля зерном, необробленими тютюном, насінням і кормами для тварин.
ГУ ДПС в Одеській області в період з 9 червня 2020 року по 15 червня 2020 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в додатку №3 до декларації з ПДВ за березень 2020 року, за результатами якої складений акт перевірки №423/15-32-04-02/41301451 від 19.06.2020 року (а.с. 37-78,том І ).
Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. п. “а” п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198, абз. б), в) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п. 5, 8, 12, 14 “Порядку заповнення податкової накладної”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 року, що призвело до заниження значення рядку 1.1 Декларації на суму ПДВ - 40806339 грн. за липень – грудень 2019 року  та завищення від`ємного значення, завищення суми бюджетного відшкодування, визначення позитивного значення, яке сплачується до державного бюджету.
В подальшому, за результатами розгляду ГУ ДПС в Одеській області заперечень позивача на акт перевірки, його висновки викладені в іншій редакції: позивачем порушені п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. п. “а” п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198, абз. б), в) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п. 5, 8, 12, 14 “Порядку заповнення податкової накладної”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015, що призвело до завищення рядку 10.1 Декларації на суму 1 412 450,95 грн. за липень-жовтень 2019 року, завищення від`ємного значення з ПДВ за липень – жовтень 2019 року, завищення суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 1 412 450,95 грн., а тому позивач не має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за Декларацією за березень 2020 року у розмірі 248300 грн. (а.с. 98-99, т.1).
На підставі висновків акту перевірки №423/15-32-04-02/41301451 від 19.06.2020 року, з врахуванням рішення ДПС України за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення (а.с. 91-97, т.1) на адресу позивача направлене податкове повідомлення-рішення № 0001180402 від 16.07.2020, яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на суму 248300 грн., податкове повідомлення-рішення № 000497402 від 01.10.2020 яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1412451 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 353 113 грн. (а.с. 33-36,т.1).
З акту перевірки №423/15-32-04-02/41301451 від 19.06.2020 (з врахуванням зміни висновків за результатами розгляду заперечень на акт) вбачається, що однією з підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями стало зменшення відповідачем суми податкового кредиту, сформованого по господарським операціям позивача з контрагентами ПП “Велс Агро”, ПП “Транс Агро”, ФГ “Кірчев С.І.”, ТДВ “Комсомолець”, ПП “СП “Копарани”, СГ ВК “Родина”.
В акті перевірки зазначено, що позивачем включено до податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковим накладним, які складені з порушенням порядку їх складання за 1-ю подією.
Так, ПП “Велс Агро” двічі виписані та зареєстровані податкові накладні у липні 2019 року: №3 від 01.07.2019, №4 від 03.07.2019  №5 від 05.07.2019, №3 від 25.06.2019 року; порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: №6 від 08.07.2019 року РК №2 від 11.11.2019, №8 від 11.07.2019 РК №3 від 11.11.2019, №14 від 18.07.2019, №10 від 18.07.2019, №11 від 18.07.2019, №9 від 18.07.2019 року №12 від 31.07.2019; порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: №2 від 02.08.2019, РК №2 та № 3 від 11.11.2019, №3 від 13.08.2019 РК №2 від 11.11.2019, №4 від 16.08.2019.
ПП “Транс Агро” порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: № 3 від 08.07.2019, №5 від 09.07.2019 № 6 від 11.07.2019, №8  від 13.07.2019 № 9 від 18.07.2019 №7 від 18.07.2019.
ФГ “Кірчев С.І.” порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: № 6 від 07.08.2019, № 7 від 08.08.2019, №8 від 14.08.2019, № 9 від 15.08.2019.
ТДВ “Комсомолець” порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: № 38 від 31.07.2019; порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: №39 від 01.08.2019; №39 від 02.08.2019, №49 від 20.08.2019 року.
ПП “СП “Копарани” двічі виписані та зареєстровані податкові накладні у липні 2019 року: №6 від 23.07.2019 року, перша подія відбулася при оплаті по податковій накладній №1 від 03.06.2019 РК №2 від 25.07.2019.
СГ ВК “Родина” порушений порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: не виписані податкові накладні на ячмінь за видатковими накладними № 22 від 17.08.2019, № 23 від 18.08.2019, №24 від 19.08.2019 та з порушенням виписана та зареєстрована податкова накладна № 5 від 20.08.2019.
Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ПП “Велс Агро”, ПП “Транс Агро”, ФГ “Кірчев С.І.”, ТДВ “Комсомолець”, ПП “СП “Копарани”, СГ ВК “Родина”. При цьому, податковий орган під час розгляду справи та подання відзиву на позовну заяву ніяким чином не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій з цими контрагентами.
Висновки акту перевірки про те, що позивачем не використані в господарській діяльності імпортовані добрива, придбані у ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” що позбавляє позивача права на відшкодування ПДВ за цими господарськими операціями суд також визнав не обґрунтованими, безпідставними , оскільки відповідно до положень ст. 198 Податкового кодексу України сплачені суми ПДВ у зв`язку з придбанням товару відносяться до податкового кредиту, позивачем в вересні 2019 року суму ПДВ по податковій накладній ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” №53 від 26.09.2019 року віднесено до податкового кредиту у відповідності до вимог законодавства.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2020 №0001180402, від 01.10.2020 №000497402.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, 198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з положеннями пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням товарів.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних    податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При цьому, помилки в реквізитах, визначених    пунктом 201.1    цієї статті (крім коду товару згідно з    УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття    податкових накладних    у електронному вигляді.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування ПДВ за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями стало зменшення відповідачем суми податкового кредиту, сформованого по господарським операціям позивача з контрагентами ПП «Велс Агро», ПП «Транс Агро», ФГ «Кірчев С.І.», ТДВ «Комсомолець», ПП «СП «Копарани», СГ ВК «Родина».
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції оцінив в сукупності надані сторонами докази, та дав їм детальний аналіз.
Щодо правовідносин з ПП «Велс Агро» претензії податкового органу зводились до наступного.
ПП «Велс Агро» (код ЄДРПОУ 40787839) двічі виписані та зареєстровані податкові накладні по отриманому товару у липні 2019 року: податкова накладна від №3 від 01.07.2019 на суму ПДВ 41543,34 грн.; податкова накладна від №4 від 03.07.2019 на суму ПДВ 21292,43 грн.; податкова накладна від №5 від 05.07.2019 року на суму ПДВ 21292,43 грн. на суму завищення 16330,95 грн. та по оплаті податкова накладна №3 від 25.06.2019 на суму ПДВ 79166,67 грн.
Порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: № 6 від 08.07.2019 ,РК №2 від 11.11.2019 на суму ПДВ 40637,30 грн.; №8 11.07.2019 РК №3 11.11.2019 на суму ПДВ 30562,29 грн.; №14 від 18.07.2019 на суму ПДВ 59729, 60 грн.; №10 від 18.07.2019 на суму ПДВ 38320,0 грн.; №11 від 18.07.2019 на суму ПДВ 3456,28 грн.; № 9 від 18.07.2019 на суму ПДВ 19744,1 грн.; №12 від 31.07.2019 на суму ПДВ 54 794,12 грн.; № 14 від 18.07.2019 на суму ПДВ 59 729,6 грн. на суму завищення 47 027,27 грн.
Відповідач стверджував, про порушення порядку складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: № 2 від 02.08.2019 РК №2 та №3 від 11.11.2019 на суму ПДВ 66 331,91 грн.; №3 від 13.08.2019 РК № 2 від 11.11.2019 на суму ПДВ 50 520,86 грн.; №4 від 16.08.2019 на суму ПДВ 29 645,81 грн
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до суду докази, які підтверджують, що між ним та ПП “Велс Агро” 4 травня 2019 року укладений договір №4 на поставку майбутнього врожаю, на виконання якого у травні-червні 2019 року позивачем перераховані грошові кошти в сумі 1063728,40 грн. платежами 06.05.2019, 14.06.2019, 14.06.2019, 25.06.2019. Протягом червня 2019 року ПП “Велс Агро” здійснювало поставку товару позивачу на суму 588 728,12 грн., а саме: 14.06.2019 року, 17.06.2019, 18.06.2019, 20.06.2019 та зареєструвало податкові накладні по першій події по операціям на цю суму. Таким чином, залишок авансу на 1 липня 2019 року склав 475000 грн.
За додатковою угодою від 1 липня 2019 року №6-1 до Договору №4 ПП “Велс Агро” здійснило поставку позивачу пшениці врожаю 2019 року вартістю 249260,02 грн., що підтверджується накладною № 5 від 01.07.2019 року та контрагентом позивача складена податкова накладна № 3 від 01.07.2019 року (на 53,034 тонни).
За додатковою угодою від 3 липня 2019 року №6-2 до Договору №4 ПП “Велс Агро” здійснило поставку позивачу пшениці врожаю 2019 року вартістю 127 754,60 грн., що підтверджується накладною № 6 від 03.07.2019 та контрагентом позивача складена податкова накладна № 4 від 03.07.2019 (на 25,94 тонни).
За додатковою угодою від 5 липня 2019 року № 7-1 до Договору №4 ПП “Велс Агро” здійснило поставку позивачу пшениці врожаю 2019 року вартістю 131479,88 грн., що підтверджується накладною № 7 від 05.07.2019 року та контрагентом позивача складена податкова накладна №5 від 05.07.2019 року (на 27,68 тонни), оплата цього товару здійснена в розмірі 211872,02 грн. на підставі платіжного доручення №107 від 08.07.2019 року на погашення боргу з поставки пшениці та авансу на постачання ячменю в розмірі 273127,98 грн. (за додатком №7 від 5 липня 2019 року) та у розмірі 480000 грн. за платіжним дорученням № 120 від 11.07.2019 на погашення боргу з поставки пшениці в сумі 296626,26 грн. та авансу в розмірі 183 373,74 грн. (за додатком №8 від 11 липня 2019 року).
Таким чином, заборгованість за отриману пшеницю в сумі 508494,50 грн. погашена платежами у 211872,02 грн. з 485000 грн. та 296626,26 грн. з 480000 грн., а на залишок авансу в розмірі 183373,74 грн. складено податкову накладну №8 від 11.07.2019 року на пшеницю в кількості 38,7682 тонни.
Податкова накладна №3 від 25.06.2019 року складена щодо поставки ячменю врожаю 2019 року на загальну вартість 475000 грн., тобто, залишок авансу на 1 липня 2019 року не використовувався для оплати пшениці врожаю 2019 року, поставленої 1, 2 та 5 липня 2019 року, а тому податкові накладні №3 від 01.07.2019 року, №4 від 03.07.2019 року, №5 від 05.07.2019 року не є повторно виписаними та зареєстрованими податковими накладними на поставку товару, оплаченого 25.06.2019 року.
За Додатковими угодами №8-1 до Договору №4 від 15 та 16 липня 2019 року ПП “Велс Агро” здійснило поставку ячменю врожаю 2019 року у кількості 49,760 тонн, 50,180 тонн, 53800 тонн вартістю 243823,80 грн., 243373,20 грн. та 260930,22 грн. що підтверджується накладними №8 від 15.07.2019 року, №9 від 16.07.2019 року, №10 від 17.07.2019 року.
Оплата за цей товар здійснена відповідно до додатку №7 від 5 липня 2019 року до Договору №4 у розмірі 273127,98 грн. (з загальної суми 485000 грн.) за платіжним дорученням №107 від 08.07.2019 року та з врахуванням авансу на 01.07.2019 року по ячменю в розмірі 475000 грн. На залишок авансу у розмірі 273127,98 грн. була складена податкова накладна №6 від 08.07.2019 року.
Відповідно до додатку №9 від 17 липня 2019 року до Договору №4 авансом в розмірі 727 500 грн. (платіжне доручення №154 від 18.07.2019) здійснена оплата ячменю в обсязі 150,80513 тонн, зокрема, у кількості 74,662 тонни – податкова накладна №14 від 18.07.2019 (358 377,60 грн.), у кількості 47,9 тонни – податкова накладна №10 від 18.07.2019 (229 920 грн.), у кількості 4,43113 тонни – податкова накладна №11 від 18.07.2019 (20 737,69 грн.). Поставка зазначеного товару здійснювалася 24, 26, 28, 29 липня 2019 року.
Відповідно до додатку № 9-1 від 24 липня 2019 року до Договору № 4 ПП “Велс Агро” поставило позивачу 23,812 тонни ячменю вартістю 118464,60 грн. за видатковою накладною №11 від 24.07.2019, відповідно до додатку №9-2 від 26 липня 2019 року до Договору №4 ПП “Велс Агро” поставило позивачу 122,563 тонни ячменю вартістю 588297,60 грн. за видатковими накладними №12 від 26.07.2019, №13 від 28.07.2019, №14 від 29.07.2019.
Таким чином, податкові накладні № 14 від 18.07.2019, №10 від 18.07.2019 року, №11 від 18.07.2019 року, №9 від 18.07.2019 року складені за першою подією.
Відповідно до додатку №9-3 від 31 липня 2019 року до Договору №4 ПП “Велс Агро” поставило позивачу ячмінь у кількості 100,456 тонн, з яких 74,680 тонн – 31.07.2019 року за видатковою накладною №15 та у кількості 25,776 тонн – 01.08.2019 року за видатковою накладною №16 та за цими операціями контрагент позивача склав податкові накладні №12 від 31.07.2019, № 1 від 01.08.2019.
Оплата зазначеного товару здійснена частково у розмірі 20 737,69 грн. за платіжним дорученням № 154 від 18.07.2019, при цьому була складена податкова накладна № 11 від 18.07.2019, частково у розмірі 328764,12 грн. та 120 631,68 грн. за платіжним дорученням № 208 від 02.08.2019 року, а на залишок авансового платежу за платіжним дорученням № 208 в розмірі 397991,45 грн. складена податкова накладна №2 від 02.08.2019 РК № 2 від 11.11.2019 року щодо поставки пшениці у кількості 78,4993 тонни.
Відповідно до Додатку №10-1 від 11 серпня 2019 року до Договору №4 ПП “Велс Агро” здійснило поставку пшениці у кількості 63,740 тонни вартістю 323161,80 грн. за накладною №17 від 11.08.2019 року, оплата цього товару здійснена платіжним дорученням №208 від 02.08.2019 року на загальну суму 847386 грн. з яких на погашення боргу по ячменю – 449396,28 грн., аванс на пшеницю – 183863,77 грн., аванс по ячменю – 214127,68 грн. у кількості 45,753778 тонн, на який складена податкова накладна №2 від 02.08.2019 року з врахуванням РК №2 від 11.11.2019 року.
Крім того, 13 серпня 2019 року позивач сплатив на користь ПП “Велс Агро” грошові кошти в розмірі 481000 грн. за платіжним дорученням №250, з яких 303125,16 грн. є авансовим платежем щодо майбутньої поставки ячменю у кількості 64,770333 тонни, на який складена податкова накладна №3 від 13.08.2019 року РК №6 від 11.11.2019 року.
Поставка ячменю в кількості 141,254 тонни оплачена 11, 13 серпня 2019 та відбулася 17.08.2019 року за накладною №18 в кількості 53,314 тонни, 17.09.2019 за накладною №21 в кількості 28,880 тонни, 20.09.2019 року за накладною №23 в кількості 29,060 тонни.
Податкова накладна №4 від 16.08.2019 складена в зв`язку з оплатою авансу 481000 грн. 13.08.2019 року за платіжним дорученням №250 та частково сума 177874,84 грн. за цим платіжним дорученням є авансовим платежем на майбутню поставку пшениці в кількості 35,083795 тонни, а помилка в даті не заважає податковому органу ідентифікувати операцію, оскільки 16 серпня 2019 року не здійснювалося ані поставки товару ані оплати товару та така податкова накладна, зареєстрована належним чином  і може бути віднесена покупцем до податкового кредиту.
Враховуючи авансові платежі у сумі 214 127,68 грн. від 02.08.2019 року, у сумі 177874,84 від 13.08.2019 року, у сумі 690000 грн. за платіжним дорученням №277 від 20.08.2019 року, цими коштами були сплачені наступні партії поставки пшениці, що відбувалися 05.09.2019 року за накладною №19, 06.09.2019 року за накладною №20, 20.09.2019 року за накладною №22, 24.10.2019 року за накладною №25.
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що  позивач обґрунтував з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 187-250,т.1, а.с.1-91, т.2) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ПП “Велс Агро”. При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій з ПП “Велс Агро”.
Щодо правовідносин з ПП “Транс Агро” претензії податкового органу зводились до наступного.
ПП "Транс Агро" (код ЄДРПОУ 39167457) порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: № 3 від 08.07.2019 на суму ПДВ 39427,17 на суму завищення 31 942,09 грн.; №5 від 09.07.2019 на суму ПДВ 1 959,5 грн.; №6 від 11.07.2019 на суму ПДВ 44 555,33 грн.; № 8 від 13.07.2019 на суму ПДВ 38 677,3 грн.; № 9 від 18.07.2019 на суму ПДВ 11 1770,58 грн.; № 7 від 18.07.2019 на суму ПДВ 4287,46 грн.
Позивачем надано до суду першої інстанції докази, які підтверджують, що між позивачем та ПП “Транс Агро” 6 травня 2019 року укладений договір № 5 на поставку майбутнього врожаю та за додатком № 7 від 8 липня 2019 року до цього Договору позивачем платіжним дорученням № 108 здійснена оплата в розмірі 485 000 грн.
Зазначеними коштами оплачена заборгованість за пшеницю, відвантажену 04.07.2019 у кількості 26,720 тонн загальною вартістю 129 592,10 грн. (податкова накладна № 1 від 04.07.2019), а на залишок авансу в розмірі 355 407,90 грн. ПП “Транс Агро” 08.07.2019 складені податкові накладні № 2 (сума 118 844,90 грн.) та № 3 (сума 236 563 грн.)
Відповідно до накладної №10 від 09.07.2019 року здійснена поставка позивачу пшениці в кількості 25,020 тонн вартістю 118844,90 грн. (податкова накладна № 2 від 08.07.2019 року), накладної № 11 від 09.07.2019 здійснена поставка позивачу пшениці в кількості 51,200 тонн вартістю 248 320,20 грн. (податкові накладні № 3 від 08.07.2019 , №5 від 09.07.2019).
За платіжним дорученням № 121 від 11 липня 2019 року позивачем сплачено на адресу контрагента кошти в розмірі 480 000,00 грн., якими оплачена заборгованість за товар, відвантажений 09.07.2019 року (податкова накладна № 5 від 09.07.2019) та оплачені поставлені 11.07.2019 55,120 тонн пшениці загальною вартістю 267 332,22 грн. (податкова накладна № 6 від 11.07.2019).
ПП “Транс Агро” 13 липня 2019 року поставлений позивачу ячмінь у кількості 47,360 тонни вартістю 232063,81 грн. за накладною №13 та складена податкова накладна №8 від 13.07.2019 року, оплата цього товару частково здійснена 11.07.2019 року (200910,78 грн.), тобто, податкова накладна містить помилку в даті.
Враховуючи те, що дата першої та другої події припадає на той самий податковий період, суд першої інстанції правильно виснував, що податкова накладна зареєстрована належним чином, з накладної можливо ідентифікувати операцію, у позивача є підстави для віднесення податку на додану вартість по цій накладній до податкового кредиту.
За платіжним дорученням № 155 від 18 липня 2019 року позивачем сплачено на адресу контрагента кошти в розмірі 727 500,00 грн., якими оплачена заборгованість за товар, відвантажений 13.07.2019 в сумі 31 153,76 грн. та на залишок авансу складено податкову накладну № 9 від 18.07.2019 РК №5 від 08.11.2019 на суму 670 623,49 грн., податкову накладну № 7 від 18.07.2019 на суму 25 724,75 грн. 
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 92-241, т.2) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ПП “Транс Агро”. При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій з ПП “Транс Агро”.
Щодо правовідносин з ФГ “Кірчев С.І.” претензії податкового органу зводились до наступного.
ФГ «Кірчев С.І.» (код ЄДРПОУ 32625357) порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: № 6 від 07.08.2019 на суму ПДВ 14 861,60 грн.; №7 від 08.08.2019 на суму ПДВ 15 504,0 грн. на завищення 9 794,4 грн.; №8 від 14.08.2019 на суму ПДВ 16 177,66 грн.; № 9 від 15.08.2019 на суму ПДВ 33 359,67 грн. на завищення 30 530,67 грн.
Позивачем надано до суду першої інстанції докази, які підтверджують, що між ним та ФГ “Кірчев С.І.” 29 липня 2019 року укладений договір № 29/07-01 на поставку сільськогосподарських культур.
На виконання умов зазначеного Договору, 7 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 18,577 тонн на суму 89 169,60 грн. за видатковою накладною № 6, 8 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 19,38 тонн на суму 93024 грн. за видатковою накладною №7, 14 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 20,18 тонн на суму 97 065,80 грн. за видатковою накладною № 8, 15 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 40,60 тонн на суму 200 158,00 грн. за видатковою накладною № 9.
Оплата поставлено товару здійснена 02.08.2019 за платіжним дорученням № 201 на загальну суму 228 000 грн. (частина у розмірі 80064 грн. є оплатою товару, поставленого в липні 2019 року), 09.08.2019 року за платіжним дорученням №232, 13.08.2019 року за платіжним дорученням №247, 16.08.2019 за платіжним дорученням №269.
В серпні 2019 року ФГ “Кірчев С.І.” за цими операціями виписані податкові накладні №6 від 07.08.2019 року, №7 від 08.08.2019 року, №8 від 14.08.2019 року, №9 від 15.08.2019 року, тобто в тому самому періоді, в якому відбулася і поставка товару і його оплата
Враховуючи те, що дата першої та другої події припадає на той самий податковий період, суд першої інстанції правильно зазначив, що податкова накладна зареєстрована належним чином, з накладної можливо ідентифікувати операцію, у позивача є підстави для віднесення податку на додану вартість по цим накладним до податкового кредиту.
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 242-250, т.2. , а.с. 1-35, т.3) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ФГ “Кірчев С.І.”  При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій з ФГ “Кірчев С.І.”.
Щодо правовідносин з ТОВ «Комсомолець» претензії податкового органу зводились до наступного.
ТОВ «Комсомолець» (код ЄДРПОУ 00413133) порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у липні 2019 року: № 38 від 31.07.2019 на суму ПДВ 95285,0 грн.
Порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року: 39 від 01.08.2019 на суму ПДВ 115 192 грн.; № 39 від 02.08.2019 на суму ПДВ 125 800,0 грн. на завищення 29 631,0 грн.; № 49 від 20.08.2019 на суму ПДВ 36 666,67 грн.
Позивачем надано до суду першої інстанції докази, які підтверджують, що між ним та ТДВ “Комсомолець” 23 липня 2019 року укладений договір №15/07-01 на поставку сільськогосподарських культур.
На виконання умов зазначеного Договору 30 липня 2019 року позивачу поставлена пшениця у кількості 183,62 тонни на суму 936 462,00 грн. за видатковою накладною №19, 31 липня 2019 року позивачу поставлена пшениця у кількості 112,1 тонни на суму 571710 грн. за видатковою накладною №20. Оплата поставлено товару здійснена 30.07.2019 за платіжним дорученням № 194 на загальну суму 2 907 000,00 грн.
ТДВ “Комсомолець” 30.08.2019  виписано податкову накладну № 37 на суму 936 462,00 грн., 31 серпня 2019 року виписано податкову накладну № 38 на суму 571 710,00 грн.
Також контрагентом позивача в серпні 2019 року виписані податкові накладні № 39 від 01.08.2019; № 39 від 02.08.2019, № 49 від 20.08.2019.
Апеляційний суд вважає слушним зауваження суду першої інстанції, що зазначені накладні дійсно виписані з порушенням в частині настання події, однак ці податкові накладні зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних, операції фактично здійснені, з накладних можливо ідентифікувати операції, а тому у позивача є підстави для віднесення податку на додану вартість по цим накладним до податкового кредиту.
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 36-149, т.3) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ТДВ “Комсомолець”. При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій  з ТДВ “Комсомолець”.
Щодо правовідносин з ПП “СП “Копарани” претензії податкового органу зводились до наступного.
ПП СГП «Копарани» (код ЄДРПОУ 32625116) двічі виписані та зареєстровані податкові накладні по отриманому товару у липні 2019 року: податкова накладна від №6 від 23.07.2019 на суму ПДВ 19 920,45 грн. перша дія відбулася при оплаті податкова накладна від 03.06.2019 №1 РК №2 від 25.07.2019 на суму 49179,59 грн.
Позивачем надано до суду першої інстанції докази, які підтверджують, що між ним та ПП “СП “Копарани” 3 червня 2019 року укладений договір поставки № 7. Податкова накладна № 1 від 03.06.2019 та РК № 1 від 25.07.2019 складені у зв`язку з придбанням у цього контрагента ячменю. Оплата зазначеного товару здійснювалася авансовим платежем у розмірі 300 000,00 грн. за платіжним дорученням № 71 від 03.06.2019. Товар поставлений 24 липня 2019 року у кількості 47,260 тонн вартістю 213166,70 грн. та 25 липня 2019 року у кількості 18,160 тонн вартістю 81910, 86 грн. за видатковими накладними № КП-0000000011 та № КП-0000000012.
Крім того, 23 липня 2019 року між позивачем та ПП “СП “Копарани” укладений договір №23/07-03, за яким позивачу здійснена поставка ячменю у кількості 24,146 тонн вартістю 119 522,70 грн. за видатковою накладною № КП-0000000010 від 23.07.2019 та товарно-транспортною накладною № 476/СРТ від 23.07.2019.
На дату отримання товару контрагентом позивача складено податкову накладну № 6 від 23.07.2019, оплата товару здійснювалася 30 липня 2019 року за платіжним дорученням № 193 від 30.07.2019.
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договорів,  товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 150-183, т.3 ) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ПП “СП “Копарани” та відсутність факту подвійного складення податкових накладних на одну операцію. При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій  з ПП “СП “Копарани”.
Щодо правовідносин з ВК “Родина” претензії податкового органу зводились до наступного.
СГ ВК «Родина», (код ЄДРПОУ 03769557) порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія) у серпні 2019 року, а саме: не були виписані податкові накладні на ячмінь згідно видаткових накладних № 22 від 17.08.2019, № 23 від 18.08.2019 та № 24 від 19.08.2019 на суми ПДВ відповідно 30 886,4 грн., 31 950,4 грн. та 65 542,4 грн., проте, з порушенням виписана та зареєстрована податкова накладна №5 від 20.08.2019 у сумі ПДВ 214 503,54 грн. на загальну суму ПДВ 128 379,2 грн. (30886,4+31950,4+65542,4).
Позивачем надано до суду першої інстанції докази, які підтверджують, що між ним та СГ ВК “Родина” 23 липня 2019 року укладений договір № 23/07-01 на поставку сільськогосподарських культур.
На виконання умов зазначеного Договору 17 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 40,640 тонн на суму 185318,40 грн. за видатковою накладною № 22, 18 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 42,040 тонн на суму 191 702,40 грн. за видатковою накладною № 23, 19 серпня 2019 року позивачу поставлений ячмінь у кількості 88,240 тонн на суму 393 254,40 грн. за видатковою накладною № 24.
Оплата поставлено товару здійснена 20.08.2019 за платіжним дорученням №275.
СГ ВК “Родина” 20.08.2019 складено податкову накладну № 5 на весь обсяг поставленого товару, отриманого 17, 18, 19 серпня 2019 року та оплаченого 20.08.2019 року.
Оскільки дата першої та другої події припадає на той самий податковий період, податкова накладна зареєстрована належним чином, з накладної можливо ідентифікувати операції, у позивача є підстави для віднесення податку на додану вартість по цій накладній до податкового кредиту.
Отже, враховуючи вищенаведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем обґрунтовано з наданням відповідних доказів (договору з додатками, товарно-транспортних накладних, накладних, податкових накладних, платіжних доручень) (а.с. 184-250, т.3, а.с.1-9, т.4 ) правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з ФГ СГ ВК “Родина”. При цьому, податковий орган під час розгляду справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції не спростував обставини, викладені позивачем в позові щодо необґрунтованості висновків акту перевірки щодо операцій  з СГ ВК “Родина”.
Відповідачем не наведено аргументів, які б спростовували ці висновки суду, також податковий орган не заперечував факт реєстрації податкових накладних, за якими позивачем сформований податковий кредит, не заперечує сам факт здійснення господарських операцій, їх пов`язаності з господарською діяльністю позивача, тощо.
Відповідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із положеннями ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Так постановами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа N 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа N 814/2412/17) визнано, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.
При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. 
Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19 (К/9901/33095/19).
З акту перевірки №423/15-32-04-02/41301451 від 19.06.2020 (з врахуванням зміни висновків за результатами розгляду заперечень на акт) вбачається, що однією з підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями стало включення в Додатку 3 до Декларації з ПДВ за березень 2020 року до складу розрахунків суми бюджетного відшкодування сум ПДВ по податковим накладним, по яким проведено коригування на зменшення суми ПДВ.
Суд вважає зазначені висновки акту перевірки не обґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються наданими доказами в справі, виходячи з такого.
Відповідно до положень пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до “Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року за отриманими розрахунками коригування заповнюється додаток до декларації – розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1).
З наданих до суду першої інстанції  позивачем декларацій з податку на додану вартість за липень 2019 року – січень 2020 року (а.с.103-186, т.1) вбачається, що всі коригування в періоді реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН відображені в Додатку 1 (таблиця 2) Коригування податкового кредиту, суми з розрахунку коригування сум податку на додану вартість (Додаток 1) відображені в розділі 2 Декларацій з ПДВ (податковий кредит) та враховувалися у зменшення від`ємного значення, в Додатку 2 до Декларації з ПДВ таке коригування також враховувалося в місяці реєстрації розрахунків коригування.
Окремі недоліки в оформленні податкової звітності при коригуванні податкового кредиту не можуть бути підставою для його зменшення та можуть бути підставою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, однак коригування сум податкового кредиту фактично проведено та це відображено в податковій звітності, що виключає порушення позивачем вимог ст. 198, 200 Податкового кодексу України.
Позивачем обґрунтовано та надано належні докази коригування податкового кредиту та відображення цих коригувань в податковій звітності, а висновки податкового органу про не здійснення таких коригувань призвели до подвійного зменшення сум ПДВ щодо яких позивачем здійснено коригування самостійно.
Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі .
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи,  що однією з підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями стало твердження відповідача про те, що позивачем не використані в господарській діяльності імпортовані добрива, придбані у ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” що позбавляє позивача права на відшкодування ПДВ за цими господарськими операціями.
Вирішуючи спірне питання суд виходить із такого.
Відповідно до п. п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Матеріалами справи підтверджено, що 25.09.2019 між позивачем та ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” укладений договір купівлі-продажу № 373 на придбання позивачем у контрагента мінеральних добрив фосфорних суперфосфат простий (гранульований)  кількості 191 тонна вартістю 1 489 800,00 грн. (а.с.10-12, т.4).
Згідно платіжного доручення № 383 від 26.09.2019 позивач  сплатив за товар відповідно договору № 373 від 25.09.2019, в тому числі ПДВ 20% - 248300 грн. (а.с. 33, т.4)
ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” виписало позивачу податкова накладна № 53 за подією оплати товару 26.09.2019 (а.с. 13, т.4).
Мінеральні добрива від ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” отримані позивачем за видатковими накладними протягом 27 вересня – 2 жовтня 2019 року, що підтверджується цими накладними та наданими до суду товарно-транспортними накладними на перевезення цих добрив (а.с. 14-32, т.4).
Відповідач зазначив в акті ( а.с.33 Акта перевірки) та не заперечував ту обставину, що придбані у ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” мінеральні добрива реалізовані позивачем на території України та на підприємстві відсутні залишки цих добрив.
Оскільки, відповідно до положень статті 198 Податкового кодексу України сплачені суми ПДВ у зв`язку з придбанням товару відносяться до податкового кредиту, позивачем в вересні 2019 року суму ПДВ по податковій накладній ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” №53 від 26.09.2019 віднесено до податкового кредиту у відповідності до вимог законодавства. 
Однією з підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування ПДВ за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями стало твердження відповідача про те, що позивачем не використані в господарській діяльності добрива, придбані у ТОВ «АГРО-МИР ЛТД», що позбавляє позивача права на відшкодування ПДВ за цими господарськими операціями.
З цього приводу суд першої інстанції слушно зауважив, що торгівля добривами є одним з видів його господарської діяльності та отримані від ТОВ “АГРО-МИР ЛТД” добрива були реалізовані протягом жовтня 2019 року – січня 2020 року, що також зазначено в акті перевірки. При цьому позивач склав відповідні податкові накладні та визначив суму зобов`язань з податку на додану вартість в зв`язку з реалізацією товару.
Додатково апеляційний суд зазначає, що відповідно витягу-роздруківці з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з вебсайту Міністерства юстиції України про види діяльності, який наданий до суду апеляційної інстанції позивачем - додатковими видами діяльності ТОВ «ТК «ВОСТОК» є: КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічною продукцією; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Право на формування податкового кредиту виникає у підприємства в разі фактичного здійснення господарських операцій, підтвердження первинними документами здійснення таких операцій та наявності належним чином оформлених податкових накладних.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2020 № 0001180402, від 01.10.2020 № 000497402.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

На спростування доводів апелянта колегія суддів зазначає, що судом  першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченнях на адміністративний позов та висновків Верховного Суду, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в апеляційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Посилання апелянта щодо не підтвердження факту експорту продукції вантажними-митними деклараціями та не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних у липні-грудні 2020 року на суму 40 806 339 грн. по постачальникам ТОВ «Компанія Агро Юг Трейд», ТОВ «Краншип», СГ «Вікторія», ТОВ «Агропрайм Холдинг», СГ «Ніколенко І. С.», Аграрно-рибогосподарський кооператив «Придунайська Нива», ТОВ «Комсомолець», ТОВ СП «Перемога», колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено позивачем, вказане питання не було предметом судового спору по справі № 420/10531/20, сума ПДВ 40 806 339 грн. не оскаржувалась позивачем, оскільки за результатами розгляду ГУ ДПС в Одеській області заперечень позивача на акт перевірки ГУ ДПС в Одеській області була надана відповідь від 15.07.2020 № 13482/10/15-32-04-02-10, якою висновки Акту перевірки викладені в іншій редакції, а суми завищення від`ємного значення з ПДВ, завищення суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку були зменшені на 40 806 339 грн.
Оскаржувані податкові повідомлення-рішення були виписані з урахуванням зменшення суми за результатами розгляду заперечень на акт перевірки та скарги до ДПС України (переглянутий процент штрафу з 50 % до 25 %):
- податкове повідомлення-рішення № 00001180402 від 16.07.2020 по формі «ВЗ» на суму відмовлення у бюджетному відшкодуванні ПДВ у розмірі 248300 грн.
- податкове повідомлення-рішення № 000497402 від 01.10.2020 по формі «В1» на суму зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 412 451 грн. та застосованої штрафної санкції в розмірі 353 113 грн. (а.с.33-36, т.1).
Саме ці суми за податковими повідомленнями - рішеннями і оскаржувались позивачем, відповідно і доказова база надана позивачем по вказаним сумам ПДВ за виявленими відповідачем порушеннями.
Також в суді апеляційної інстанції представник апелянта, обґрунтовуючи свою позицію послався на те що, у позивача відсутнє підтвердження вантажно-митними деклараціями факту експорту сільськогосподарської продукції, придбаної позивачем у контрагентів ПП «Велс Агро», ПП «Транс Агро», ФГ «Кірчев С.І.», ТДВ «Комсомолець», ПП «СП «Копарани», СГ ВК «Родина».
Разом з тим, позивач, як контраргумент зазначеному твердженню надав до суду докази експорту сільськогосподарської продукції, у  розрізі контрагентів:
1) ПП «СП «Копарани»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500110/2019/009409 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2-к від 13.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями.
2) ТДВ «Комсомолець»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500110/2019/009409 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2-к від 13.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № 1)А 500170/2019/029038 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» N9 1Т від 04.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № 1)А 500110/2019/015419 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1% від 18.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500100/2019/006708 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2 від 06.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500100/2019/006709 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1 від 06.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 504120/2019/108740 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1-16 від 16.10.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями.
3) ПП «Велс Агро»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № 1/А 500110/2019/009409 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2-к від 13.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 504120/2019/105778 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2V від 12.07.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500170/2019/029039 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2Т від 12.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500100/2019/006709 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1 від 06.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500120/2019/109263 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № У-22 від 22.10.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями.
4)          ПП «Транс Агро»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 N9 ІІА 504120/2019/105778 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2\/ від 12.07.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500170/2019/029039 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 2Т від 12.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 504120/2019/105998 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1 від 24.07.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500120/2019/109263 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № У-22 від 22.10.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
5)          ФГ «Кірчев СІ.»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500170/2019/029037 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» N9 1Т від 10.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500050/2019/200307 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1 від 01.01.2020 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 504120/2019/109261 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № \Л28 від 28.10.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями.
6)          СГВК «Родина»:
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500110/2019/009409 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» N9 2-к від 13.08.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 500170/2019/029038 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1Т від 04.11.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями;
-          вантажно-митна декларація за формою МД-2 № ІІА 504120/2019/108740 та лист ТОВ «ТК «ВОСТОК» № 1-16 від 16.10.2019 з інформацією про підприємства, у яких був закуплений ячмінь для відвантаження на експорт судновими партіями.
Колегія суддів вважає наведені докази належними та допустимими, та такими , що спростовують посилання податкового органу на відсутність підтвердження вантажно-митними деклараціями факту експорту сільськогосподарської продукції, придбаної позивачем у контрагентів ПП «Велс Агро», ПП «Транс Агро», ФГ «Кірчев С.І.», ТДВ «Комсомолець», ПП «СП «Копарани», СГ ВК «Родина».
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ВОСТОК" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від    02 лютого 2021 року по справі № 420/10531/20 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
          Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 22 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.