ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року	Львів	Справа № 140/7236/21 пров. № А/857/16373/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Довгополова О.М., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                     Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 140/7236/21 (головуючий суддя Ксендзюк А.Я., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Затурцівського сільського голови Ковальчука Юрія Вікторовича про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Затурцівського сільського голови Ковальчука Юрія Вікторовича, в якому просила визнати незаконними його дії, які полягали в порушенні права  позивача на таємницю кореспонденції.
Ухвалою від 21 липня 2021 року Волинський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження з тих підстав, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що при визначенні предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити з суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Натомість суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що право позивача на таємницю кореспонденції порушено при направленні відповіді на заяву позивача, яку сільський голова розглядав як посадова особа органу місцевого самоврядування та діяв від імені сільської ради, а отже, є суб`єктом владних повноважень, оскарження дій якого відноситься до юрисдикції окружних адміністративних судів.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивач у судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд встановив, що ОСОБА_1 звернулася з заявою до голови Затурцівської ОТГ Ковальчука Ю.В. (вх.№378/01-16 від 26.02.2021), в якій просила надати згоду на викуп земельної ділянки, яка нею орендується.
Листами від 15.03.2021 №240/01-15 та від 30.03.2021 №240/01-15 сільський голова Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Ковальчук Ю.В. надав відповіді на вказану вище заяву.
За твердженнями позивача, одна з відповідей, а саме – від 15.03.2021 №240/01-15 була направлена на ім`я її сина – ОСОБА_2 , який повідомив позивача про зазначену обставину та передав їй лист. Згодом така ж відповідь за тим же номером 240/01-15 була отримана безпосередньо позивачем.
Вважаючи, що скерування листа, який містив відповідь на подану позивачем заяву на ім`я іншого адресата, порушило таємницю її кореспонденції, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом.
Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративний справі, суд першої інстанції керувався тим, що права та інтереси, які просить захистити позивач, носять приватноправовий характер, а тому підлягають розгляду місцевим судом за правилами цивільного судочинства.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша  статті 19 Цивільного процесуального кодексу України  (далі -  ЦПК України)).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої  статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України)).
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої  статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої  статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої  статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. З огляду на вказане, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 (пункт 5.7), від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункти 28-30), від 18 вересня 2018 року у справі № 823/218/17 (пункти 24-25), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (пункти 4.8-4.10), від 2 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а, від 18 грудня 2019 року у справі  №  826/2323/17 (пункти 18-19), від 18 грудня 2019 року у справі №  263/6022/16-ц (пункти 21-23), від 19 лютого 2020 року у справі  № 520/5442/18 (пункти 18-20), від 26 лютого 2020 року у справі №  1240/1981/18 (пункти 16-17), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункти 19-21), від 15 вересня 2020 року у справі  № 469/1044/17  (пункт 21)).
Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, приватного права чи інтересу.
З матеріалів справи апеляційний суд встановив, що позивач оскаржує неправомірні дії відповідача щодо порушення таємниці її кореспонденції, які виникли при розгляді її звернення про надання дозволу на викуп земельної ділянки. Оскільки при вирішенні порушеного питання відповідач наділений владними управлінськими функціями, у тому числі на виконання делегованих повноважень, правовідносини, що виникли між сторонами даного спору є публічно – правовими. А тому, оскарження дій суб`єкта владних повноважень – сільського голови, які позивач вважає протиправними, такими, що призвели до порушення її права на таємницю кореспонденції, в межах цих правовідносин, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
За даних обставин та наведеного вище нормативно-правового регулювання спірних відносин, помилковими вважає колегія суддів висновок суду першої інстанції про належність розгляду даного спору в порядку цивільного судочинства.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, порушив правила юрисдикції. 
За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції. 

Керуючись ст. ст. 243, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 140/7236/21 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 01.12.2021.