ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8359/21 Справа № 204/3688/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :         
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,
при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В: 

       У травні 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
       Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
       Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про встановлення факту вбачається спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження. 
       Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права.
       Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
       Пунктом 5 частини 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
       Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
       Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. 
       Частина 4 ст. 315 ЦПК України встановлює, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,— залишає заяву без розгляду. 
       Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (цивільне). 
       Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є неправильне написання у договорі купівлі-продажу від 27 липня 1998 року прізвища (замість букви «и» зазначено букву «і»), яке не збігалося з прізвищем у паспорті заявниці. 
       При цьому, ОСОБА_1 зазначала, що її право на нерухоме майно взагалі ніким не оспорюється, а встановлення факту належності необхідне для приведення вказаного правовстановлюючого документу у відповідність до прізвища, яке зазначено в паспорті заявника та подальших можливих реєстраційних дій. 
       Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вищевикладеного не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження. При цьому в ухвалі суду першої інстанції не зазначено яким чином встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому при його складанні допущено технічну описку в прізвищі заявниці, може впливати на права та обов`язки інших осіб та не наведено жодних мотивів, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність спору про нерухоме майно. 
       Суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи, невірно застосував положення процесуального закону.
       За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
               Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року — скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                               В.С. Городнича

                                                                                       О.В. Свистунова