Номер провадження: 22-ц/813/7953/21 
Номер справи місцевого суду: 523/143/21
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ», у якому просив суд:
1. визнати дії Відповідача1, Відповідача2, Відповідача3 протиправними по відношенню позивача при відмові відповідачів надати позивачу товар чи послугу згідно ст.17, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 633 Цивільного кодексу України;
2. зобов`язати Відповідача1, Відповідача2, Відповідача3 скласти договір роздрібної купівлі-продажу з ОСОБА_1 , відповідно до ст. 633 ЦК України (публічний договір) з одночасним виконанням таких вимог: 
- стягнути з Відповідача 1 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації заподіяної моральної шкоди 20 000 гривень (ст. 1172 ЦК України);
       - стягнути з Відповідача 2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації заподіяної моральної шкоди 170 000 гривень (ст. 1172 ЦК України); 
- стягнути з Відповідача 3 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації заподіяної моральної шкоди 10 000 гривень (ст. 1172 ЦК України);
- стягнути з Відповідача 1, 2, 3 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правничу допомогу; 
- присудити Відповідачу 1, 2, 3 судову неустойку за кожен день невиконання судового акта (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).
Також позивач просив суд судові витрати покласти на відповідачів.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів - відмовлено в повному обсязі.
Додатковим рішенням цього ж суду від 29 березня 2021 року заяву представника відповідача ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» - адвоката Вітович О.Я. про постановлення додаткового рішення по цивільній справі №523/143/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів – задоволено. 
Ухвалено у цивільній справі №523/143/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів додаткове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 30487219, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. О.Поля, 40) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 (чотири тисячі) гривень.
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року щодо задоволення заяви представника відповідача ТОВ «АТБ-маркет» та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги скаржника.
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «АТБ-маркет» посилаючись на її необґрунтованість, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року залишити в силі (а.с. 214-214б).
Інші учасники справи - ТОВ «Копійка-Центр» та ТОВ «Сільпо», не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили. 
В судове засідання, призначене на 28.10.2021 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване додаткове рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів.
Судом також встановлено, що представник відповідача ТОВ «АТБ-Маркет», у відповіді на відзив, згідно ч.1 ст.134 ЦПК України, просив суд покласти на позивача фактично понесені судові витрати. Надав суду копію довіреності від 01.12.2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги від 08.02.2019 року, копію додаткової угоди від 09.02.2021 року. У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 4000 грн., надав детальний опис робіт, виконаних ним.
 Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, районний суд виходив з того, що заява представника відповідача ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» - адвоката Вітович О.Я. про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню, а витрати на правничу допомогу підлягають стягненню.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до вимог ч. 1, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Судовим розглядом справи встановлено, що 08.02.2019 року між Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» укладений договір № 08/02-19/1 про надання правової допомоги. 
Згідно п.1.2 цього договору, до видів правової допомоги, яка надається за цим договором, відноситься представництво – правова допомога, що полягає у забезпеченні реалізації прав та обов`язків особи у цивільному судочинстві, правовий супровід діяльності особи, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів особи, на недопущення їх порушення. 
Згідно п. 3.1 договору, за надання Об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором Клієнт щомісячно оплачує Об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою Сторін залежно від обсягу правової допомоги, наданої Об`єднанням клієнту у звітному місяці, та зазначається в акті здавання-приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома Сторонами.
09.02.2021 року між Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» укладена додаткова угода № 09/02/21 до договору № 08/02-19/1 про надання правової допомоги. Цієї угодою сторони визначили, що Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу у судовій справі № 523/143/21 за позовом ОСОБА_1 , яка перебуває на розгляді у Суворовському районному суді м. Одеси. Пунктом 2 додаткової угоди визначена вартість послуг Об`єднання. Пунктом 4 додаткової угоди визначено, що послуги за наданою Додатковою угодою вважаються належним чином наданими Об`єднанню з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі таких послуг. Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що оплата послуг здійснюється Клієнтом в межах щомісячного гонорару за відповідний календарний місяць.
Згідно довіреності № 01/12/20-3 від 01.12.2020 року, адвокат Адвокатського об`єднання «Альянс» Вітович Олександр Якович зокрема представляє інтереси Підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» в усіх судових органах.
Вітович Олексій Якович має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом серії ДП №4153 від 26.02.2019 року.
Опис послуг та витрачений час, станом на 05.03.2021 року, по судовій справі №523/143/21, відображені в детальному описі робіт, наданому суду разом із запереченнями на відповідь на відзив.
Актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 08/02-19/1 від 08.02.2019 року та додаткової угоди № 09/02/21 від 09.02.21р. підтверджується, що Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято наступні правові послуги:
- складання та направлення до Суворовського районного суду м. Одеси відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у судовій справі № 523/143/21 – вартість послуги 2 500 гривень;
- складання та направлення до Суворовського районного суду м. Одеси заперечень на відповідь позивача на відзив у судовій справі № 523/143/21 - вартість послуги 1 500 гривень.
Також в наведеному акті сторони визначили, що загальна вартість наданих послуг за цим актом становить 4 000 гривень. Оплата послуг за цим актом включена у абонентську плату (гонорар) за лютий 2021 року, яка була сплачена клієнтом платіжним дорученням №172676 від 05.03.2021 року.
Платіжним дорученням від 05.03.2021 року № 172676 підтверджується оплата ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на користь Адвокатського об`єднання «АЛЬЯНС» суми 900 000 гривень, в якості оплати по договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 року.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що представником відповідача ТОВ «АТБ-Маркет» підтверджені та доведені належними та допустимими доказами понесені судові витрати по цій справі - витрати на професійну правничу допомог, зокрема, наданий договір про надання правової допомоги, акт приймання - передачі наданих послуг, документи що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які оформлені у встановленому законом порядку (платіжне доручення), попередній розрахунок таких витрат наданий в строки встановлені ч.1 ст. 134 ЦПК України.
У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що платіжним дорученням від 05.03.2021 року № 172676 на суму 900 000 гривень, в якості абонентської оплати по договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 року входить, як зазначає представник відповідача ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», і робота адвоката по справі №523/143/21. Апелянт зазначає, що ця робота входить в суму 900 тис. гривень і ніяк не впливає на зазначену суму, і ТОВ «АТБ-Маркет» все одно сплатив би б цю суму АО «Альянс» незважаючи на те, мала б місце справа №523/143/21 чи ні. 
Проте вказані доводи апелянта є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Так, у платіжному дорученні від 05.03.2021 року № 172676 на суму 900 000 гривень вказано наступне призначення платежу: «Оплата по договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 р.» (а.с. 151). 
У відзиві на апеляційну скаргу, представник ТОВ «АТБ – маркет» - Вітович О.Я. посилається на те, що позивач необґрунтовано стверджує, що робота по даній справі ніяк не впливає на зазначену суму, оскільки без ОСОБА_1 , роботи було б об`єктивно менше, у разі наявності справи ОСОБА_1 (та аналогічних осіб) об`єм роботи об`єктивно збільшується та відповідно збільшуються затрати праці. Суми коректуються в залежності від реального навантаження, і у будь-якому разі дані обставини відносяться до умов оплати, а не до факту наявності витрат як таких. Жодним законом не заборонено визначати такі умови оплати та не передбачено такого наслідку як неможливість покладання витрат на правничу допомогу у випадку такої домовленості між сторонами.
Окрім того, твердження апелянта про те, що ТОВ «АТБ-маркет» не несе витрат по даній справі спростовується поданими доказами, зокрема:
-копією акту приймання-передачі наданих послуг від 16.03.21 р., у якому міститься детальний опис наданих послуг (а.с. 152). 
-додатковою угодою №09/02/21 від 09.02.21 р. до договору про надання правової допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 р. (а.с. 97-98),
-платіжним дорученням №172676 від 05.03.2021 року (а.с. 151), 
Отже, доводи позивача щодо того, що платіжне доручення №172676 не підтверджує понесення відповідачем ТОВ «АТБ-Маркет» витрат по цій справі є необґрунтованими, оскільки згідно Акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 08/02-19/1 від 08.02.2019 року та додаткової угоди № 09/02/21 від 09.02.21р., сторони визначили, що загальна вартість наданих послуг за цим актом становить 4 000 гривень. Оплата послуг за цим актом включена у абонентську плату (гонорар) за лютий 2021 року, яка була сплачена клієнтом платіжним дорученням №172676 від 05.03.2021 року.
Крім того, як зауважено судом першої інстанції, під-час розгляду справи позивачем ОСОБА_1 не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведені в апеляційній скарзі доводи спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, в цілому зводяться до переоцінки доказів та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Копійка-Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» про захист прав споживачів – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 08.11.2021 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда