КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            
справа №755/5348/21                                                         головуючий у суді І інстанції: Старовойтова С.М.    провадження №33/824/3868/2021                                               головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
16 вересня 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва  від 29 липня 2021 року в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                   ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №137208 03.05.2021 р. 04 год. 30 хв. в м. Києві по  пр.-ту Миру водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння  проводився на місці за допомогою алкотестера «Драгер» зі згоди водія, результат 0,31%. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва  від 29 липня 2021 року визнано винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.  Стягнуто з   ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 454,00 гривні.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва  від 29 липня 2021 року та провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що  ні відеозапис проходження перевірки на стан сп`яніння, ні матеріали справи не містять фактичних даних про те, що він керував транспортним засобом. Примірник протоколу про адміністративне правопорушення, який знаходиться в матеріалах справи та примірник протоколу, наданий йому мають розбіжності: до першого протоколу дописано «результат огляду» у графі «до протоколу додаються», чого немає в його примірнику. Отже, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним та допустимим доказом.  
Крім того, ОСОБА_1 не погоджується із твердженням суду про те, що під час тестування на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу він не заперечував факту керування транспортним засобом. Зазначає, що він неодноразово  вказував патрульним поліцейським, але це не зафіксовано на відеозаписі, а у протоколі про  адміністративне правопорушення він за браком правової допомоги та правової освіченості писав все під диктовку співробітників поліції. Враховуючи наведені докази і аргументи у їх сукупності, ОСОБА_1 вважає, що дана справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністюв його діях складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із  ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею  252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР   ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими  нормами закону держави Україна.
Вина  ОСОБА_1   у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №137208 03.05.2021 р. 04 год. 30 хв. в м. Києві по  пр.-ту Миру водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння  проводився на місці за допомогою алкотестера «Драгер» зі згоди водія, результат 0,31%. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- у  результаті тестування на алкоголь, який містить підпис ОСОБА_1 ;
- відеозаписом із нагрудного відео реєстратора інспектора БК АА00983 працівника Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, які здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР ( а.с.1-4).
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. 
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. 
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. 
  ОСОБА_1 підписав указаний протокол. Будь-яких зауважень щодо обставин складання протоколу не висловив ( а.с.1) .
Виявлені працівниками поліції 03.05.2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до результатів тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою алкотеста «Драгер», в графі результати тесту стоїть показник - 0,31%. (а.с.2).
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 03 травня 2021 року за участю ОСОБА_1 , унаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, на увагу не заслуговують.
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що виданий йому примірник протоколу містить розбіжності з протоколом про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи, на висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 не впливають, оскільки результат тестування на алкоголь наявний у справі та містить підпис ОСОБА_1 ..
У матеріалах справи відсутні докази заперечення ОСОБА_1 факту керуванням транспортним засобом, унаслідок чого його доводи і у вказаній частині апеляційної скарги на увагу не заслуговують. 
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.  23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва  від 29 липня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
                                                   ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва  від 29 липня 2021 року щодо притягнення  до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                       Л.П. Сушко