УХВАЛА

02 грудня 2021 року  
Київ
справа №160/1936/21
адміністративне провадження №К/9901/41753/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот"
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року
у справі № 160/1936/21
за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" 
до Кам`янської міської ради, 
третя особа Приватне підприємство фірма "Бомонд", 
про визнання протиправним та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В :
10 листопада 2021 року Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги щодо визнання нечинними рішення Кам`янської міської ради № 1975-44/VІІ від 09 липня 2020 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01 січня 2020 року» та № 41-03/VІІІ від 18 грудня 2020 року «Про впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Кам`янське станом на 01 січня 2020 року».
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без дотримання судами положень статей 13, 15, 18, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року № 1378-IV (далі - Закон № 1378-IV), пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17 червня 2004 року № 1808-IV (далі - Закон № 1808-IV), пунктів 3, 6, 9, 10 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, статей 1, 4-9, 12, 13, 33, 34, 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV), статті 19 Конституції України, у зв`язку із чим суди помилково оцінили правомірність рішень Кам`янської міської ради від 09 липня 2020 року №   1975-44/VII та від 18 грудня 2020 року №   41-03/VІII. 
Скаржник також зауважує, що застосований судом апеляційної інстанції висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі №   160/17179/20 (про відсутність необхідності застосовувати регуляторні процедури) не може бути врахований у цій справі з огляду на принципову відмінність обставин справи та предмету спору.
Крім того, скаржник зазначає, що неправильне застосування судами статей 13, 15, 18, 21, 23 Закону № 1378-IV та статті 9 Закону № 1808-IV у сукупності з пунктами 3, 6, 9, 10 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, стало наслідком неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року у справі №   808/1519/15 про те, що внесення змін відповідачем щодо значення коефіцієнту Км2 рівним одиниці у виняткових випадках для земельних ділянок під розташування ринків та торгових майданчиків є зміною технічної документації щодо певних категорій земель, що суперечить вимогам чинного на той час законодавства.
Скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій не врахували, що Кам`янська міська рада оскаржуваним рішенням № 41-03/VІІІ від 18 грудня 2020 року, всупереч вимогам чинного законодавства, внесла зміни до технічної документації станом на 01 січня 2020 року шляхом встановлення коефіцієнту Км3 із значенням 1, що затвердженою технічною документацією передбачено не було. 
Окрім того, скаржник наголошує, що така позиція судів попередніх інстанцій не відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №461/8220/13-а та у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/7868/13, від 17 грудня 2019 року у справі №1940/1662/18, від 29 квітня 2020 року у справі №161/6580/16-а, від 29 квітня 2020 року у справі №161/6580/16-а, від 10 квітня 2020 року у справі №615/1182/15-а, 25 вересня 2018 року у справі №   428/7176/14-а, 10 червня 2021 року у справі №   823/902/17, 27 листопада 2018 року у справі №   826/2507/18, які у своїй сукупності встановлюють, що рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки землі є регуляторним нормативно-правовим актом, а тому при розробці та прийнятті такого рішення орган місцевого самоврядування має дотримуватися вимог Закону № 1160-IV. Зокрема, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №   823/902/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність безпосередньо в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування норми щодо встановлення зокрема базової вартості м2, не може бути підставою для невизнання такого акта регуляторним, оскільки відповідне положення міститься у технічній документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та в розумінні наведеного вище припису статті 3 Закону № 1160-IV є достатнім для визнання такого акта регуляторним.
Водночас, акціонерне товариство наголошує, що остаточний висновок Верховного Суду щодо питання застосування вимог вищевказаного закону в контексті подібних правовідносин наразі відсутній.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року, з метою з`ясування дотримання судами першої та апеляційної інстанції положень статей 13, 15, 18, 21, 23 Закону № 1378-IV, пункту 271.2 статті 271 ПК України, статті 9 Закону № 1808-IV, пунктів 3, 6, 9, 10 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, статей 1, 4-9, 12, 13, 33, 34, 36 Закону № 1160-IV, статті 19 Конституції України, правильності застосування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі №   160/17179/20, вирішення питання щодо необхідності врахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №461/8220/13-а та у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/7868/13, від 17 грудня 2019 року у справі №1940/1662/18, від 29 квітня 2020 року у справі №161/6580/16-а, від 29 квітня 2020 року у справі №161/6580/16-а, від 10 квітня 2020 року у справі №615/1182/15-а, 25 вересня 2018 року у справі №   428/7176/14-а, 10 червня 2021 року у справі №   823/902/17, 27 листопада 2018 року у справі №   826/2507/18 та від 14 серпня 2019 року у справі №   808/1519/15.
Верховний Суд також перевірить правильність твердження скаржника про необхідність та наявність підстав для формування висновку Верховного Суду щодо застосування Закону № 1160-IV в контексті подібних правовідносин.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 160/1936/21 за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Кам`янської міської ради, третя особа Приватне підприємство фірма "Бомонд", про визнання протиправним та скасування рішень.
2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/1936/21.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 20 грудня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               В.М. Бевзенко
                                                                                                              Н.В. Коваленко