П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/4786/21 
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М. 
          Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 

08 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Капустинського М.М. 
за участю:
секретаря судового засідання: Григорук В.С.,
представника позивача: Мелешка М.А.,
представника відповідача: Сірої А.В.   
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  громадської організації "Громадська оборона"  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  19 липня 2021 року  у справі за адміністративним позовом громадської організації "Громадська оборона" до товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир" про  визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2021 року позивач,  громадська організація "Громадська оборона", звернулася в  із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир", в якому просила:
- визнати протиправними дії ТОВ «ОЛДІ-Житомир" що виявилися у відмові надати Громадській організації «Громадська Оборона» запитальну інформацію (копії документів) від 04.01.2021, що запитувалися;
- зобов`язати ТОВ «ОЛДІ-Житомир" надати протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду громадській організації «Громадська Оборона» запитальну інформацію від 04.01.2021 (остаточний звіт ОВНС, з урахуванням громадських інтересів, у складі проектної документації, заяву про екологічні наслідки планованої діяльності і забезпечують її розповсюдження через засоби масової інформації, розділ проектної документації ОВНС на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10), а запитальну інформацію та копії документів надіслати за місцем знаходження громадської організацією, за адресою: м. Житомир вул. Шевченка, 14, кв. 34. інд. 10002.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.07.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що між позивачем та відповідачем фактично точаться суперечки щодо можливого порушення ТОВ "ОЛДІ-Житомир" ДБН, а також екологічних норм під час будівництва, однак, такі дії можуть бути оскаржені та перевірені контролюючими органами та отримати від них відповідну оцінку, у тому числі проектної документації, та не можуть бути предметом розгляду даної справи, у якій проводиться аналіз дій ТОВ "ОЛДІ-Житомир" щодо ненадання запитуваної інформації, тобто розглядається спір, який не є спором про недотримання ТОВ «ОЛДІ-Житомир» вимог ДБН та інших законодавчих актів під час будівництва.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що звернувся до відповідача із запитом про надання інформації від 04.01.2021. На вказаний запит надійшла відповідь відповідача від 25.01.2021 вх. №23 в якій директор ТОВ «ОЛДІ-Житомир» відмовився надавати запитувану інформацію.
Вважає, має право на запитувану інформацію, оскільки згідно ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що  запитувана позивачем інформація не є публічною та ТОВ "ОЛДІ-Житомир" не є розпорядником публічної інформації. Проектна документація на будівництво була розроблена приватним підприємством проектантом на замовлення ТОВ "ОЛДІ-Житомир" та є його власністю, містить комерційну таємницю, а не публічну інформацію, якою можуть скористатися інші особи. Проектна документація пройшла експертизу та використана під час будівництва, копія експертизи долучена до відзиву.
Вважає, що позивач не довів існування у відповідача запитуваної інформації а  даний спір фактично зводиться до оскарження дій відповідача здійснених під час будівництва, а не щодо отримання інформації.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без змін.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.01.2021 ГО «Громадська Оборона», керуючись статтею 4 Орхуської конвенції (Доступ до екологічної інформації), направлено до ТОВ «ОЛДІ-Житомир» запит про надання інформації:
- остаточний звіт ОВНС, з урахуванням громадських інтересів, у складі проектної документації;
- заяву про екологічні наслідки планованої діяльності та докази розповсюдження її через засоби масової інформації;
- розділ проектної документації ОВНС на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м.Житомир, вул.Перемоги, 10.
На вказаний запит на інформацію, 25.01.2021 вх. №63 директором ТОВ «ОЛДІ-Житомир» надіслано відповідь, де, як зазначив позивач, відмовлено ГО "Громадська оборона" у наданні запитуваної інформації з посиланням на її конфіденційність та на те, що ТОВ «ОЛДІ-Житомир» не є розпорядником публічної інформації та не може надавати публічну інформацію, оскільки такою інформацією не володіє. А також вказано про те, що ст.4 Орхуської Конвенції стосується надання інформації державними органами та не зобов`язує ТОВ «ОЛДІ-Житомир» надавати громадській організації інформацію. Не надає право отримати від товариства документи і Статут Житомирської ОТГ.
Вважаючи, що позивача та членів ГО «Громадська Оборона» позбавили прав, які передбачені п. е, «ж» ст.3, п.п. «б», «е», «є» ст.9, п.п. «б», «в», «г» ст.10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає  Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI  (далі  - Закон №2939-VІ).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, в тому числі, доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Приписами статті 5 вказаного Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Також, статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у  статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Положеннями частини 2 статті 13 вказаного Закону визначено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що на розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч. 3 Закону №2939-VI).
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» визначено, що:
"1) вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів;…». 
3) планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України;"
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.
Також слід зазначити, що екологічні інтереси населення також можуть захищатися у судовому порядку на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.
Орхуська конвенція ратифікована Законом України № 832-ХІV від 06.07.1999, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.
Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.
Водночас, відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості у процесі ухвалення рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні [(згідно із Настановами щодо впровадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік)]. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.
Отже, право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).
Зазначена позиція відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №826/3820/18.
Слід також зазначити, що згідно ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливу на навколишнє середовище (ОВНС)» будівельні норми встановлюють порядок розроблення матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) у складі проектної документації на нове будівництво, розширення, реконструкцію та технічне переоснащення об`єктів промислового та цивільного призначення (далі - планована діяльність), основні вимоги до складу й змісту цих матеріалів.
Згідно з пунктом 1.7 ДБН А.2.2-1-2003 для видів діяльності й об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, наведених у Додатку Е, розроблення матеріалів ОВНС виконується в обсязі відповідно до розділу 2 даних норм.
Для інших видів діяльності та об`єктів, не наведених у Додатку Е, матеріали ОВНС розробляються у скороченому обсязі, який визначається замовником і генпроектувальником у кожному конкретному випадку при складанні заяви про наміри, за узгодженням з місцевими органами Мінекоресурсів та Державної санітарно-епідеміологічної служби МОЗ України.
У свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що питання правового регулювання розробки проектної документації з розділом ОВНС та отримання експертних звітів (висновків) до неї, у спірних правовідносинах є комплексним та пов`язане не лише із застосуванням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а й Законом України «Про містобудівну діяльність», Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», Законом України «Про містобудівну діяльність», актами Кабінету Міністрів.
Зокрема, відповідно до частини третьої пункту 1 частини четвертої статті 31 Закону України «Про містобудівну діяльність» не підлягають обов`язковій експертизі проекти будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).
Обов`язковій експертизі підлягають проекти будівництва об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, - щодо додержання нормативів з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.
При цьому, пункт 1.6 ДБН А.2.2-1-2003 передбачає Порядок виконання та підготовки матеріалів ОВНС в складі проектної документації, який повинен відповідати загальній технологічній схемі інвестиційного процесу будівництва, наведеній у Додатку В:
- замовник визначає виконавця ОВНС;
- замовник і виконавець ОВНС складають, погоджують і публікують заяву про наміри за формою, наведеною у Додатку Г, із зазначенням переліку очікуваних впливів планованої діяльності; проводять збір і систематизацію наявних матеріалів про стан навколишнього середовища, середовища життєдіяльності населення і господарської діяльності відповідно до переліку впливів; складають завдання на розроблення матеріалів ОВНС за формою, наведеною у Додатку Д, з обґрунтуванням обсягів робіт залежно від небезпеки для навколишнього середовища планованої діяльності, її альтернативи (у тому числі відмови від зазначеної діяльності), варіантів розміщення і етану навколишнього середовища;
- виконавець ОВНС виконує роботи відповідно до завдання на розроблення матеріалів ОВНС і 1.7-1.12 даних Норм і за результатами цих робіт готує разом із замовником Заяву про екологічні наслідки діяльності;
- при виконанні ОВНС для видів діяльності й об`єктів, наведених у Додатку Е, замовник або, за його дорученням, виконавець ОВНС через органи місцевої влади інформує населення про плановану діяльність, визначає місце і порядок проведення громадських слухань, відкритих засідань, збирає звернення громадян, здійснює розгляд та врахування зауважень і пропозицій;
- замовник чи, за його дорученням, генпроектувальник подають матеріали ОВНС у складі проектної документації на узгодження і комплексну державну експертизу відповідно до чинного законодавства.
Разом з тим, згідно з пунктом 1.7 ДБН А.2.2-1-2003 для видів діяльності й об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, наведених у Додатку Е, розроблення матеріалів ОВНС виконується в обсязі відповідно до розділу 2 даних норм.
Для інших видів діяльності та об`єктів, не наведених у Додатку Е, матеріали ОВНС розробляються у скороченому обсязі, який визначається замовником і генпроектувальником у кожному конкретному випадку при складанні заяви про наміри, за узгодженням з місцевими органами Мінекоресурсів та Державної санітарно-епідеміологічної служби МОЗ України.
Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2-1 ст. 17 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (статтю 17 доповнено пунктом 2-1 згідно із Законом № 733-IX від 18.06.2020), тимчасово, на період дії та в межах території карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), до повного його скасування та протягом 30 днів з дня скасування карантину, громадське обговорення планованої діяльності проводиться у формі надання письмових зауважень і пропозицій (у тому числі в електронному вигляді), про що зазначається в оголошенні про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля та у звіті про громадське обговорення. У цей період громадські слухання, передбачені статтею 7 цього Закону, не проводяться і на дати, що припадають на цей період, не призначаються. Заплановані громадські слухання, дата проведення яких припадає на цей період, вважаються такими, що не відбулися, і повторно не проводяться. 
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує на те, що вимоги закону №2939-VI поширюються не лише на органи виконавчої влади, а також на суб`єктів господарювання, які є розпорядниками інформації, зокрема, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація), а також інформація про стан довкілля, а також надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання ДБН А.2.2-1-2003 при розробленні проектної документації «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10» у томі №10 міститься розділ «Оцінка впливу на навколишнє середовище».
Тобто, ТОВ «ОЛДІ-Житомир» розробило проектну документацію, в тому числі Розділ «Оцінки впливу на навколишнє середовище» при виготовленні проекту «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10», підтвердженням чого є експертний висновок щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» діяльність токарних автоматів, цеху №17 під торгівельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10», складений Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» та затверджений 27.07.2019.
Натомість, з посиланням на положення Закону України від 23 грудня 1993 року №3792-XII «Про авторське право та суміжні права» суд першої інстанції помилково зазначає, що оскільки проект будівлі є результатом творчої, інтелектуальної діяльності, а тому розділ проектної документації ОВНС містить комерційну таємницю та не містить публічної інформації, оскільки був розроблений приватним підприємством «Проспект-Проект» на замовлення ТОВ «ОЛДІ-Житомир» та не може бути віднесений до публічної інформації.
Також необґрунтовано зазначає, що оскільки створений приватною проектною організацією, а не суб`єктом владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій, як це передбачено у визначенні поняття публічної інформації, наведеному у Законі України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації".
Однак, колегія суддів зазначає, що ОВНС є частиною проектної документації, яка у даному випадку є публічною інформацією, створена приватним підприємством «Проспект-Проект» на замовлення ТОВ «ОЛДІ-Житомир», та  на період дії карантину щодо обмеження в проведенні громадських слуханнях, ненадання такої інформації створює соціальну напругу (становить суспільний інтерес).
Водночас слід зазначити, що в запиті на інформацію громадської організації (Т.1, а.с. 52) міститься загальне посилання на порушення норм законодавства, що створює загрозу життєдіяльності населенню та довкіллю в цілому, однак завуальовано зазначається про багаторічний досвід організації у сфері охорони довкілля, екології та санітарно-гігієнічного нагляду, із створенням для клієнтів найліпшого комплексу послуг, необхідних для екологічної експертизи, а також  зазначається інформація, що про результати розгляду Скарги необхідно повідомити на електронну адресу.
Разом з тим, згідно ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.
При цьому, повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей. Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
Водночас, згідно ст. 2 Орхуської Конвенції "Державний орган" означає: а) урядовий орган на національному,  регіональному та  іншому рівні; б) фізичні,   чи   юридичні  особи,  які  виконують  державні адміністративні  функції  згідно  з  національним  законодавством, включаючи  конкретні  обов`язки,  види  діяльності та послуги,  що мають відношення до навколишнього середовища;  в) будь-які інші фізичні або юридичні особи, на які покладено виконання   державних  обов`язків  чи  функцій,  або  які  надають населенню  послуги,   що   мають   відношення   до   навколишнього середовища,  під  наглядом  органу  або  особи,  зазначених вище у підпунктах а) чи б); 
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що отримувати та/або створювати публічну інформацію може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. 
Зважаючи на вищевикладене, зміст ст.4 Орхуської Конвенції стосується надання інформації не лише державними органами та зобов`язує приватну особу, ТОВ «ОЛДІ-Житомир», надавати громадській організації на її запит інформацію щодо довкілля.
При цьому, у запиті про  надання  екологічної  інформації  може  бути відмовлено, якщо: а) державний орган,  до якого було направлено запит, не має у своєму розпорядженні відповідної екологічної інформації; б) запит є  очевидно  необґрунтованим  або  сформульованим  у надто загальному вигляді; або  в) запит    стосується    матеріалів,   що   знаходяться   на завершальній стадії їх  підготовки,  або  стосується  внутрішнього інформаційного обміну між державними органами,  коли такий виняток передбачається  національним  законодавством  чи   практикою,   що склалася,  при  цьому  враховується зацікавленість громадськості в розкритті такої інформації. 
Отже, запит позивача про надання інформації міг бути задоволений ТОВ «ОЛДІ-Житомир» лише в частині надання публічної інформації щодо розділу проектної документації ОВНС на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10.
В частині запиту щодо надання остаточного звіту ОВНС, з урахуванням громадських інтересів, у складі проектної документації та заяви про екологічні наслідки планованої діяльності та докази розповсюдження її через засоби масової інформації, така інформація не могла бути задоволена оскільки вона не створювалася, а матеріали ОВНС розроблялися у скороченому обсязі, який визначався замовником і генпроектувальником.
Також, на запит громадської організації Житомирською міською радою повідомлено (Т.1 а.с. 39), що  звернень про наміри та екологічні наслідки планованої діяльності за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10 не надходило.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-Житомир" щодо ненадання громадській організації «Громадська Оборона» запитуваної інформації, а саме Розділ "Оцінки впливу на навколишнє середовище" проектної документації на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10, та зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-Житомир" надати громадській організації «Громадська Оборона» запитувану інформацію.
Щодо розподілу судових витрат, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи часткове задоволення позову на користь позивача із Товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир"  суд стягує судові витрати зі сплати судового  в розмірі 2785 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу громадської організації "Громадська оборона" задовольнити  частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом громадської організації "Громадська оборона" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов громадської організації "Громадська оборона" задовольнити частково.
Визнати протиправними дії товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-Житомир" щодо ненадання громадській організації «Громадська Оборона» запитуваної інформації, а саме Розділ "Оцінки впливу на навколишнє середовище" проектної документації на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10.
Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛДІ-Житомир" надати громадській організації «Громадська Оборона» запитувану інформацію, а саме Розділ "Оцінки впливу на навколишнє середовище" проектної документації на реконструкцію будинку заготівельних цехів, цеху №9 «ЕМРВ» ділянки токарних автоматів, цеху №17 під торговельний комплекс на власній земельній за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 10.
В решті позову громадської організації «Громадська Оборона» відмовити.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "Олді-Житомир" (вул. Вітрука, м. Житомир, 10025, код ЄДРПОУ 35238424) на користь громадської організації «Громадська Оборона» (вул. Шевченка, 14, кв.34, м. Житомир, 10002, код ЄДРПОУ 43322143) сплачений судовий збір в розмірі 2785 грн.
 Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
Постанова суду складена в повному обсязі  16 грудня 2021 року.
Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Капустинський М.М.