ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1750/21 Справа № 203/2261/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В., за участю (в режимі відеоконференції): представника митниці — Карпенка О.Г., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року, якою стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
закрито провадження за ч.1 ст.483 МК України,- 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про порушення митних правил №0156/11000/21 від 18.03.2021 року 20.08.2020 року вiдповiдно до контракту вiд 23.07.2020 №АР-WНТ230720/01, укладеного мiж ТОВ «АГРАРIЙ ПIВДНЯ» в особi ОСОБА_1 та компанією «CORELUCK ТRАDE LP» в особi директора Людмили П., Дніпровською митницею Держмитслужби здійснено митне оформлення в режиме експорт товару «пшениця 2-го, та/або 3-го, та/або 4-го класу, м`яка, ненасіннєва, українського походження, врожаю 2020 року, насипом», за періодичною митною декларацією типу ЕК10РР вiд 20.08.2020 № UA 110210/2020/002871.
До митного оформлення товар заявлено ТОВ «Грейнерс Брокер», яке діяло на підставі Договору доручення вiд 03.07.2020 № 029-20МБ/Б.
13.11.2020 частину товару «пшениця 2, 3, 4 класу, м`яка, ненасіннєва, українського походження, врожаю 2020 року, вагою 1048538 кг., вартістю 6396081,80 грн. було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торговельний порт» на т/х «DEEBBreeze» (прапор Беліз), а 16.11.2020 до Дніпровськоі митниці Держмитслужби було подано додаткову митну декларацію типу ЕК 10ДР №UA110210/2020/003999.
Згідно наданих до митного оформлення документів постачальником зазначеної пшениці в адресу ТОВ «Аграрія Півдня» є ТОВ «Агрофірма Україна.
Відповідно до листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 03.12.2020 року № 68833/10/08-01-04-11-12 в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація про придбання ТОВ «Аграрій Півдня» у ТОВ «Агрофірма Україна» сільгосппродукції, на підставі чого ТУ ДБР у м.Мелітополь було повідомлено Дніпровську митниці Держмитслужби про те, що ТОВ «Аграрій Півдня» надає до митного органу документи, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.
Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «пшениця 2,3,4 класу, м`яка, ненасіннєва, українського походження, врожаю 2020 року, вагою 1048538 кг, вартістю 6396081,80 грн. шляхом подання митному орану як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження.
Постановою суду від 21 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_1 закрито провадження за ч.1 ст. 483 МК України, за відсутністю складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено в діях особи умислу на вчинення порушення митних правил. При цьому суд встановив, що пшеницю 2, 3, 4 класу було експортовано, та під час подачі відповідних документів не було встановлено невідповідностей, в документах була зазначена вся інформація в тому числі щодо країни походження товару. Разом з цим суд зазначив про безпідставність листа ТУ ДБР у м. Мелітополі, який став підставою для складання матеріалів, оскільки ані рахунок-фактури, ані контракт не визнанні підробленими чи недійсними. Також, суд не взяв до уваги лист ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі якого ТУ ДБР у м. Мелітополі було направлено лист Дніпровській митниці, так як не було проведено відповідних перевірок.
В апеляційній скарзі представник митниці Карпенко О.Г, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 6 936 081, 80 грн., з конфіскацією пшениці.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду незаконне, а висновки не відповідають дійсності, оскільки повну перевірку документів не можливо було провести, так як митне оформлення товарів здійснюється протягом чотирьох годин з початку митного оформлення або після автоматичного виявлення автоматизованою системою невідповідностей. Також недійсність наданих ОСОБА_1 документів митниці є лист ГУ ДПС у Запорізькій області, який є контролюючим органом, а підставою для порушення митної справи був письмове повідомлення від ТУ ДБР у м. Мелітополі.
В запереченні ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, вважаючи висновки суду вірними, оскільки матеріалами справи не доведено вчинення митного порушення за ч.1 ст. 483 МК України. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що документи, які він подавав не визнані підробленими чи недійсними, а під час митного оформлення їх було прийнято та переміщено товар. Разом з цим, вважає лист ГУ ДПС у Запорізькій області неналежним доказом щодо наявності порушення митних правил, оскільки податкова перевірка не проводилася. Також, про відсутність порушення свідчать дані з кримінального провадження №42020080000000018, в якому не встановлено причетність ТОВ “АГРАРІЙ ПІВДНЯ” до вчинення злочину.
До початку судового засідання від захисника ОСОБА_1 - адвоката Базарної І.О. надійшло клопотання про відкладення справи, яке апеляційний суд вважає залишити без задоволення та розглянути справу по суті, з тих підстав, що учасники справи завчасно повідомленні належним чином, та справа не вперше переносилася за заявою захисника, а не прибуття учасників справи не перешкоджає апеляційному перегляду про що зазначено в ст. 294 КУпАП.
В апеляційному суді представник митниці підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши представника митниці, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Висновок суду першої інстанції про закриття провадження в справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є законним і обґрунтованим. 
Так, відповідно до статті 483 МК України, відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
З протоколу про порушення митних правил видно, що ОСОБА_1 ставиться в провину, що останній вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «пшениця 2, 3, 4 класу, м`яка, ненасіннєва, українського походження, врожаю 2020 року, вагою 1048538 кг, вартістю 6396081,80 грн. шляхом подання митному орану як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження.
В той же час, як вірно встановив районний суд, що під час митного оформлення товару митницею не було виявлено порушень митних правил, не було встановлено, що подані документи містять неправдиві відомості щодо країни походження. Сам товар було вивезено за межі України, що підтверджено матеріалами справи(а.с.51-52). 
Крім того, під час апеляційного перегляду матеріалами не підтверджено, що пшениця 2, 3, 4 класу є з іншої країни походження. Представник митниці в суді також не надав даних, що пшениця іншої країни походження. 
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці (п. 2 ст. 36 МК України). Випадки, коли подання сертифікату про походження товарів є обов`язковим, зазначені у статті 44 Митного кодексу. В інших випадках можливо підтвердження країни походження шляхом письмової заяви про країну походження товару, зробленої у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем (постачальником)або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару. Під час митного оформлення було надано контракт та рахунок-фактури, в яких зазначена країна походження товару. 
В апеляційній скарзі зазначено, що підтвердженням порушення митних правил ОСОБА_1 є лист ГУ ДПС у Запорізькій області та повідомлення ТУ ДБР у м. Мелітополі, але вони не можуть свідчити про порушення за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки податковим органом не було проведено відповідної перевірки згідно глави 8 Податкового кодексу України, і не було зроблено відповідного оформлення результатів перевірки. Що стосується повідомлення правоохоронного органу, то до нього не було надано належних доказів про порушення ОСОБА_1 митних правил. Крім того, матеріалами справи не підтверджується, що контракт чи рахунок-проформа, які надавалися під час митного оформлення визнанні підробленими чи недійсними. 
Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріалами справи, та сукупністю доказів, наданих митницею, не доведено об`єктивної та суб`єктивної складової інкримінованого ОСОБА_1 порушення митних правил, а відтак і відсутності в її діях складу правопорушення передбаченого ст. 483 МК України, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу представника митниці Карпенка О.Г. - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року, якою стосовно ОСОБА_1 закрито провадження за ч.1 ст. 483 МК України, за відсутністю складу правопорушення — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький