ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	Львів	Справа № 297/1322/21 пров. № А/857/16345/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Пліша М.А.
за участі секретаря судового засідання                          Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2021 року (суддя – Михайлишин В.М., м. Берегове) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1198/30500/20 від 03.11.2020. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова уповноваженої особи відповідача є незаконною, та такою що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2021 року у справі №303/2616/21 позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби  Балана І.В. у справі про порушення митних правил № 1198/30500/20 від 03 листопада 2020 року про визнання винним ОСОБА_1 за  ст. 485 Митного кодексу України, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності  закрито.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 , який має статус резидента, не мав права ввозити транспортний засіб в режимі "тимчасове ввезення" в порядку, встановленому ч. 2 ст. 380 МК України. Однак, подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу паспорт громадянина Угорщини та заявивши працівникам митниці про постійне місце проживання за межами території України, ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що вказує на наявність в його діях порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. Таким чином, постанова в справі про порушення митних правил №1198/30500/20 від 03.11.2020 є правомірною, а тому відсутні підстави для її скасування.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балан І.В. № 1198/30500/20 від 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених статтею 485 МК України, та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 123480,72 грн. (а.с. 6-9).
Згідно з постановою № 1198/30500/20, 06 травня 2020 року до управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби надійшов лист управління забезпечення митного контролю та оформлення Закарпатської митниці Держмитслужби від 06 травня 2020 року № 7.7-18/15-392 «Про ознаки порушення митних правил при ввезенні транспортних засобів нерезидентами», а саме транспортний засіб марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 .
Проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Державної митної служби України було встановлено, що протягом 2016 - 2020 років громадянин ОСОБА_1 неодноразово перетинав митний кордон України як в напрямку виїзд так і в напрямку в`їзд в Україну на вищевказаному транспортному засобі. Ввезення здійснювалося з метою особистого користування в митному режимі «тимчасове ввезення до одного року».
24 червня 2020 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 в черговий раз ввіз на митну територію України автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», подавши до митного контролю посадовим особам митниці паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_3 , виданий на його ім`я, який свідчить про його статус "нерезидента", і який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи при цьому статус «резидента», внаслідок чого останній уникнув обов`язку зі сплати митних платежів у розмірі 41160,24 грн., чим порушив митні правила, передбачені статтею 485 МК України(а.с.6-9).
Приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, митний орган виходив з того, що позивач ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , надав працівникам митниці паспорт громадянина Угорщини  НОМЕР_3 , який свідчить про його статус «нерезидента», і який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи при цьому статус «резидента». Разом з тим, згідно отриманої інформації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується його паспортом НОМЕР_4 , виданим 25.10.2010 Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з вказаною постановою уповноваженої особи відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення,   яке передбачене ст.485 Митного кодексу України, тому постанова у справі про порушення митних правил підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Згідно з ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 ч. 10 ст. 374 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами звільняються від оподаткування митними платежами.
Водночас, згідно з ч. 4 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703,           8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Відповідно до п. 7 розділу 1 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 р. № 1118, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 р. за№ 1428/11708, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).
Апеляційним судом встановлено, що в ході проведення перевірки правомірності ввезення громадянином ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» Закарпатською митницею Держмитслужби на адресу Головного управління Державної міграційні службі України в Закарпатській області направлений запит від 01.07.2020 щодо встановлення відомостей про реєстрацію місця проживання та паспортних даних громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11.07.2020 від ГУ ДМСУ в Закарпатській області надійшов лист-відповідь № 2101.3- 4738/21.3-20 від 08.07.2020, відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим з 27.05.2000 за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно є резидентом.
04.09.2020 на запит Закарпатської митниці Держмитслужби отримано інформацію Берегівської міської ради Закарпатської області за вих. №1807/03-17 від 02.09.2020 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 25.10.2010 Берегівським РВ УМВСУ в Закарпатській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
03.09.2020 на запит Закарпатської митниці Держмитслужби отримано інформацію ГУ ДМСУ в Закарпатській області за вих. №2101.3.2-6481/21.3-20 від 28.08.2020 про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданим 14.05.2014, орган, що видав 2112, оформленим на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим 25.10.2010 Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області.
Відповідно до підпункту «в» п. 33 ч.1 ст. 4 МК України нерезиденти - фізичні особи, іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; відповідно до підпункту «в» ч.1 п. 50, ст. 4 МК України резиденти - фізичні особи, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.
Пунктом 45 ч.1 ст.4 МК України передбачено, що постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).
Питання оформлення постійного місця проживання за кордоном та фактів їх підтвердження для громадян України регламентуються Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України від 20 листопада 2012 року «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152, Порядком провадження в закордонних дипломатичних установах України за заявами про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, затвердженим наказом Міністерства закордонних справ України від 22 грудня 2017 року № 573 (далі Порядок 1), а також Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 року № 85 (далі Порядок 2).
Згідно зі ст.4 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, здійснюється закордонними дипломатичними установами України.
Провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Провадження за заявами про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері зовнішніх зносин.
Внесення відомостей до паспорта громадянина України для виїзду за кордон в частині, що стосується оформлення виїзду на постійне проживання за кордон, здійснюється у встановленому законодавством порядку (ч.9 ст.22 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-УІ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).
Порядок провадження за заявами пре оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 серпня 2016 року № 816, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 вересня 2016 року за № 1241/29371.
Відповідно до п.6 розділу IV цього Порядку після подання заявником паспорта громадянина України у формі книжечки зі штампом зняття з реєстрації місця проживання або довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданої органом реєстрації, територіальний орган ДМС проставляє з паспорті громадянина України у формі книжечки (на одній із сторінок з одинадцятої по шістнадцяту) та в паспорті (паспортах) громадянина України для виїзду за кордон (на одній із сторінок з другої по п`яту) штампи про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, які скріплюються печаткою (після повернення на проживання в Україну вказані штампи анулюються).
Згідно з п.14 розділу ІІІ Порядку 1 у разі прийняття рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном ЗДУ (закордонна дипломатична установа) одночасно з направленням повідомлення відповідно до вимог пункту 12 цього розділу інформує заявника про необхідність зняття з реєстрації місця проживання в Україні та надання ЗДУ документа або документів, передбачених пунктом 16 цього розділу, та їх копій протягом шести місяців з дня направлення повідомлення.
Відповідно до п.15 розділу III зазначеного Порядку 1 після надання ЗДУ одного з документів, передбачених пунктом 16 цього розділу, у паспорті громадянина України для виїзду за кордон проставляється штамп "постійне проживання" із зазначенням дати прийняття відповідного рішення, назви країни, посади, прізвища та підпису консульської посадової особи та видається довідка пре оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном.
Згідно з п.16 розділу III зазначеного Порядку 1 зняття з реєстрації місця проживання в Україні підтверджується: для особи, яка має паспорт громадянина України у формі книжечки, - штампом зняття з реєстрації місця проживання; для особи, яка має паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, - довідкою про зняття з реєстрації місця проживання, виданою відповідним органом реєстрації; для особи, яка обліковувалася як зареєстрована в Україні, але не оформлювала паспорт громадянина України, - довідкою про зняття з реєстрації місця проживання, виданою органом реєстрації; для особи, яка не обліковувалася як зареєстрована в Україні та не оформлювала паспорт громадянина України, - довідкою органу реєстрації за місцем реєстрації законних представників або одного з них, який є громадянином України, за умови, що інший є іноземцем або особою без громадянства. У разі якщо обидва законні представники є громадянами України, така довідка оформлюється за місцем останньої реєстрації місця проживання на території України кожного з них.
Згідно з п.2 ч.2 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 р. № 85 (Порядок 2) консульський облік - вчинення уповноваженими посадовими особами закордонних дипломатичних установ України (далі - уповноважені посадові особи) комплексу дій з реєстрації інформації про місце проживання або перебування громадянина України на території іноземної держави шляхом внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС.
Відповідно до ч.6 Порядку 2 про перебування на консульському обліку та зняття з консульського обліку закордонними дипломатичними установами України видаються довідки.
У разі відсутності технічної можливості внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС на момент отримання заяви про взяття на консульський облік або зняття з консульського обліку до дипломатичного паспорта України, службового паспорта України, паспорта громадянина 'України для виїзду за кордон вноситься така відмітка (проставляється штамп): про взяття на постійний консульський облік із зазначенням закордонної дипломатичної установи України, дати з підписом уповноваженої посадової особи та відбитком малої гербової печатки; про взяття на тимчасовий консульський облік із зазначенням закордонної дипломатичної установи України, строку перебування на обліку, дати з підписом уповноваженої посадової особи та відбитком малої гербової печатки.
Відповідно до ч. 16 Порядку 2 строк перебування на постійному консульському обліку необмежений.
Особа, яка перебуває на постійному консульському обліку, зобов`язана кожні десять років звертатися до закордонної дипломатичної установи України для актуалізації даних про себе.
Відповідно до ч. 17 Порядку 2 громадяни України приймаються на тимчасовий консульський облік строком на один рік.
Зазначений строк може бути збільшений відповідно до строку дії дозволу іноземної держави на проживання, виданого особі, яка приймається на консульський облік, але не може перевищувати п`яти років.
Враховуючи наведені вище положення нормативно-правових актів та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ОСОБА_1 має статус резидента, а тому не мав права ввозити транспортний засіб марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», в порядку встановленому ч. 1 ст. 380 МК України.
Таким чином, ОСОБА_1 , подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак Угорщини « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_3 та заявивши працівникам митниці постійне місце проживання за межами території України, вчинив протиправні дії, які спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.
Загальна сума митних платежів, які підлягали сплаті у разі випуску у вільний обіг вказаного вище транспортного засобу, станом на 24.06.2020 становить 41160,24 грн.
Разом з тим, позивач ввіз вказаний транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, пред`явивши митному органу паспорт громадянина іншої держави, надання якого є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.
Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або за несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або за вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.
Зазначені фактичні обставини справи, на переконання колегії суддів апеляційного суду, стали правомірною підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил №1198/30500/20 від 12.08.2020 та винесення в подальшому постанови від 03.11.2020 у справі про порушення митних правил № 1198/30500/20, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 485 МК України.
Отже, аналізуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що постанова у справі про порушення митних правил №1198/30500/20 від 03.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за     ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 123480,72 грн. є правомірною, а   тому скасуванню не підлягає.
За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову з наведених вище підстав.
Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби задовольнити. 
Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2021 року у справі №297/1322/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш