ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1777/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №695/2585/20 Категорія: 314000000 	Степченко М. Ю. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Єльцова В.О., Василенко Л.І. 
за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішень житлової комісії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що згідно з п.2 протоколу №58 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2020, позивача знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи в зв`язку зі звільненням у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Пунктом 4 наказу відповідача від 14.07.2020 №372 «Про оголошення рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » затверджено вищезгадане рішення житлової комісії про зняття позивача з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи у зв`язку зі звільненням у запас за підпунктом «к» п. 2 ч. 5 ст. ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено на понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду).
Не погоджуючись з рішенням житлової комісії, позивач звернувся до комісії з проханням відновити його на квартирній черзі, але листом від 22.09.2020 року йому було відмовлено у задоволенні заяви. Позивач вважає, що його неправомірно було знято з квартирної черги.
На підставі викладеного з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:
- визнати такими, що не відповідають вимогам закону протокольне рішення №58 від 08.07.2020 р. житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині п.2 даного рішення, а саме: про зняття майора ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи ( ОСОБА_1 , 1977 р.н., дружина – ОСОБА_2 , 1972 р.н., син дружини – ОСОБА_3 , 1994 р.н., син – ОСОБА_4 , 2008 р.н.) у зв`язку зі звільненням у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду) та відмову об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2020 р. у поновленні у взяття ОСОБА_1 та членів його сім`ї на постійний жилий облік та скасування їх як незаконні;
- зобов`язати об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 , поновити облік знаходження ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружина – ОСОБА_2 , 1972 р.н., син дружини – ОСОБА_3 , 1994 р.н., син – ОСОБА_4 , 2008 р.н.) на квартирному обліку осіб (громадян), які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними житловими приміщеннями як учасника бойових дій, пенсіонера та ветерана ЗСУ з дня первинної постановки на облік, а саме з 20.12.2005 р.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року задоволено частково.
Визнано таким, що не відповідає вимогам закону протокольне рішення №58 від 08.07.2020 року житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині пункту 2 даного рішення а саме - зняття майора ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи ( ОСОБА_1 , 1977 р.н., дружина – ОСОБА_2 , 1972 р.н., син дружини ОСОБА_3 , 1994 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н.) у зв`язку зі звільненням в запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду) та скасовано його.
Зобов`язано об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити облік знаходження ОСОБА_1 та членів його сім`ї ( ОСОБА_1 , 1977 р.н., дружина – ОСОБА_2 , 1972 р.н., син дружини ОСОБА_3 , 1994 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н.) на квартирному обліку осіб (громадян), які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями як учасника бойових дій, внутрішньо переміщеної особи, пенсіонера та ветерана Збройних Сил України з дня первинної постановки на облік, а саме з 20.12.2005 р.
У решті вимог відмовлено.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 1681,60 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі 25 років, має статус учасника бойових дій, звільнений 07.07.2020 у запас за закінченням строку дії контракту за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 20.12.2005 по 08.07.2020 зі складом сім`ї 4 особи, постійним житлом не забезпечувався, що дає йому право на залишення на квартирному обліку у військовій частині і після звільнення з військової служби.
Тому протокольне рішення №58 від 08.07.2020 року житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині пункту 2 даного рішення, а саме - зняття майора ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи ( ОСОБА_1 , 1977 р.н., дружина – ОСОБА_2 , 1972 р.н., син дружини ОСОБА_3 , 1994 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н.) у зв`язку зі звільненням в запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду) є незаконними і такими, що підлягає скасуванню.
Однак суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування листа – повідомлення від 22.09.2020 р. про відмову в поновленні ОСОБА_1 на квартирному обліку, не підлягають до задоволення, оскільки даний лист містить інформативний характер та він не може бути предметом оскарження, так як з нього не виникають права та обов`язки, тому вимоги в даній частині не підлягають до задоволення.
В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 , вважаючи рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив його скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з системного аналізу положень ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» можна зробити висновок, що існує імперативний виключний перелік осіб, які залишаються на обліку. Позивач звільнився за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 ст. 26 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації – протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану – до оголошення демобілізації): які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії карантину, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду закінченням строку контракту. Таким чином підстави залишення на квартирному обліку позивача відсутні. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Нікітюк А.М. вказує, що перелік випадів, за яких військовослужбовці знімаються з квартирного обліку, не містить такої підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовця звільненого з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту. До того ж позивач був звільнений з військової служби по суті у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років, яка станом на 07.07.2020 року складала 25 повних календарних років, пільгова вислуга років складала 4 роки 4 місяці 17 днів, будучи при цьому учасником бойових дій, переміщеною особою та ветераном Збройних Сил України, що в свою чергу гарантовано надає йому право знаходиться на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними приміщеннями, навіть після звільнення з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 01.08.1994 р. по 07.07.2020 р., що стверджено копією військового квитка.
07.07.2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №139, майора ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». У даному наказі зазначено, що вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України станом на 07.07.2020 р. становить: календарна - 25 років, пільгова – 4 роки 4 місяці 14 днів.
Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , з 01.03.2017 року майора ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 у списках військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов складом сім`ї 4 особи ( ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_2 , 1972 р.н. , син ОСОБА_3 , 1994 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н.) з 20.12.2005 р. та включено до списків військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби), які потребують першочергового одержання жилих приміщень складом сім`ї 4 особи ( ОСОБА_1 1977 р.н., дружина ОСОБА_2 , 1972 р.н. , син ОСОБА_3 , 1994 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н.) як учасника бойових дій з 01.03.2017 р.
Відповідно до підтвердження начальника КЕВ м. Одеса № 520 від 16.02.2017 р., ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_3 з 20.12.2005 року, за період проходження служби з 24.02.2005 по 08.12.2008 року незабезпечений житлом від МО України.
Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , 08.07.2020 року було прийнято рішення про зняття майора ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи у зв`язку із звільненням у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтверджується копією витягу з протоколу № 58.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2020 №372 «Про оголошення рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » було затверджено рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2020 року № 58, про зняття майора ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи у зв`язку із звільненням у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».
Листом голови об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , № 31/1031 від 22.09.2020 р. ОСОБА_1 було повідомлено про те, що в ході роботи об`єднаної житлової комісії було прийнято рішення про відмову у постановленні його на квартирний облік, оскільки він та члени його сім`ї не є військовослужбовцями або працівниками військової частини НОМЕР_1 .
Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 20.04.2015 р.
Позивач ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_5 від 10.08.2020 р.
Також позивач являється внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить копія довідки №7101-5000201238 від 25.09.19 р.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік – підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Відповідно до п. 22 розділу 5 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
У спірних правовідносинах відповідач у межах та в порядку, встановленому законом, наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу, визначеного Законом.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу проходження публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України). А за змістом пункту 17 частини першої статті 4 КАС України військова служба належить до служби публічної.
У справі, яка переглядається, позивач, мотивуючи позов положеннями Конституції України та Інструкції, оскаржив зняття його, як військовослужбовця, учасника бойових дій, та членів його сім`ї, з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов та відмову об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2020 року в поновленні у взятті позивача та членів його сім`ї на такий облік. Така гарантія соціального захисту як забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців, є однією з передбачених зазначеним законом пільг для осіб, які проходили військову, тобто публічну службу.
Таким чином, спір між сторонами є публічно-правовим, і його слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Подібні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року в справі № 712/5476/19 (провадження № 14-62цс20).
Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частина друга статті 377 ЦПК України).
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення суду першої інстанції – скасуванню, а провадження у справі – закриттю у зв`язку із розглядом справи з порушенням юрисдикції.
На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою підсудністю.
Керуючись ст. ст. 255, 256, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2021 року – скасувати. 
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішень житлової комісії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Судді: