Справа № 138/2039/21 
Провадження № 33/801/878/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , гро-мадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 липня 2021 року серії ДПР18 № 455597, складеного 01 липня 2021 року о 22.50 годині поліцейським СРПП Могилів-Подільського РВП старшим лейтенантом поліції Лисаком Ю. С., увечері 0 1 липня 2021 року о 20.40 годині в м. Могилеві-Подільському Вінницької області по вул. Коцюбинського, 17 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП. 
Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні ад-міністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів грома-дян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 коп. ) з поз-бавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 гривні судового збору в дохід держави.
Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсут-ністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Скаржник вважає оскаржувану ним постанову незаконною, безпідставною, ухваленою без ураху-вання всіх обставин справи. Виклавши у скарзі норми статей 7, 251, 280 КУпАП, ОСОБА_1 стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, здав біологічний матеріал для аналізу, але поліцейські звину-ватили його у фальсифікації біоматеріалу ( розвів сечу водою ), чого він не ро-бив. Навівши у скарзі окремі витяги з Інструкції до тесту «Снайпер 10» стосов-но можливих результатів за таким тестом, скаржник зазначає, що огляд мав бути проведений за тим біоматеріалом, який він здав. Натомість тест не був проведений, а зроблений висновок про його відмову від повторного обстеження на стан сп`яніння. Посилаючись на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 вказує, що не зміг довести перед судом надання ним на дослідження саме сечі. Лікар не провів тест на тому матеріалі, що був зданий скаржником, а повторно здати біологічний матеріал він не міг, оскільки протягом дня не вживав рідини. Через дві години перебування у лікарні біома-теріал так і не був зданий, а стосовно нього поліцейськими складений протокол про відмову від проходження огляду. Вказавши на невзяття судом до уваги по-казів свідка ОСОБА_2 , скаржник з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» в час-тині щодо трактування будь-яких сумнівів на користь обвинуваченого просить апеляційну скаргу задоволити. 
Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча завчасно, в установлено-му порядку повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що свідчить додане до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручен-ня поштового відправлення ( судової повістки ). У день розгляду справи до суду надійшла заява скаржника, де він просить скаргу розглянути у його відсутності, оскільки через зайнятість на роботі він не має змоги з`явитися в судове засі-дання. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить задоволити, скасувати постано-ву суду першої інстанції від 18 жовтня 2021 року.
Згідно з частиною шостою статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. На підставі зазначеної норми закону, урахову-ючи позицію скаржника, висловлену у заяві, котра надійшла в суд 17 листопада 2021 року, апеляційний суду визнає можливим, необхідним і доцільним розглянути дану адміністративну справу у відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та оскаржує постанову суду першої інстанції - ОСОБА_1 . Зазначеною статтею КУпАП передбачено, що апеляційний пере-гляд справи здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення сто-совно  ОСОБА_1 , переглянувши її у межах апеляційної скарги, наявних у ній доводів та доказів у їх сукупності, ретельно проаналізувавши останні, апе-ляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про ад-міністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об’єктивне з’я-сування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із зако-ном, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, як вказує сам скаржник, доказами в спра-ві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наяв-ність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішен-ня справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопору-шення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідаль-ності, потерпілих, свідків.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при роз-гляді справи про адміністративне правопорушення зобов’язаний з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирі-шення справи.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не дослі-джувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами в стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транс-портним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарсь-ких препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій на вимогу по-ліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об’єктивна сторона цього правопорушен-ня полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також у передачі керування транс-портними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп’яніння.
Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зат-вердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Мініс-терства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за-реєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транс-портних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Націо-нальної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`я-ніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого зга-даної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, полі-цейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ) (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопору-шення від 01 липня 2021 року серії ДПР18 № 455597 убачається, що увечері цього дня о 20.40 годині в м. Могилеві-Подільському Вінницькій області по вул. Коцюбинського, 17 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У такому випадку водій допустив по-рушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адмі-ністративне правопорушення додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 01 липня 2021 року о 20.50 годині направлений працівником поліції на огляд у Комунальне некомерційне підприємство «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікуван-ня» ( ОЛІЛ ) у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. За висновком щодо результатів медичного огляду від 01 липня 2021 року, складеним лікарем ОСОБА_5 , ОСОБА_1 у приміщенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» від проходження тесту на наркотичне сп`яніння відмовився. З наступних матеріалів справи убачається, що в установленому порядку відповідно до норм статті 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом; громадянин ОСОБА_6 склав зобов`язання, за яким доставив автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , до місця проживання і протягом 24 годин не надавав права керування цим автомобілем ОСОБА_1 . У день вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без наявності при ньому посвідчення водія.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що виразилося у відмові від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи, наявними у ній доказами. Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністра-тивного правопорушення, накладаючи на нього стягнення, визначене санкцією цієї норми Закону, суд першої інстанції виходив з того, що його дії вірно квалі-фіковані за нормами чинного КУпАП. За існуючих фактичних обставин, що мають місце у цій справі, у діях ОСОБА_1 безспірно наявний склад адмі-ністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою матеріаль-ного права, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння. 
З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній поста-нові від 18 жовтня 2021 року, належить погодитися, оскільки вони є вірними, об`єктивними, справедливими.
До матеріалів справи доданий відеоматеріал з нагрудної камери правоохо-ронців, залучений також матеріал за клопотанням самого ОСОБА_1 , що безспірно доводять винуватість скаржника. 
Оскаржуючи постанову судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, лікар не про-вів тестування по зданому ним біологічному матеріалу ( сечі ), особисто зазна-чив, що не зміг довести перед судом першої інстанції надання ним на дослі-дження належного біоматеріалу, а повторно здати біологічний матеріал він не міг через те, що протягом дня не вживав рідини, важко працював на роботі.
Звертає на себе увагу той факт, що при складанні 01 липня 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав поліцейсь-ким, що ніде не працює. Посилаючись на скарзі на зайнятість на роботі, у заяві до апеляційного суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із зайнятістю на роботі, скаржник разом з тим суду доказів про своє працевлаштування не надав, через що такі підстави у його скарзі не можуть бути судом визнані обгрунтованими та правдивими.
Оскільки ОСОБА_1 неодноразово посилається на затримання його у лікарні протягом двох годин з часу доставлення для проведення огляду на стан сп`яніння, то слід зауважити, що саме протягом такого періоду часу можливе проведення огляду. У зв`язку з виявленням поліцейськими у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, виникає потреба у проведенні спеціальної процедури огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння у медичн-ому закладі за направленням поліцейського. Відповідно до пункту чотирнад-цятого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення ог-ляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Ка-бінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), вис-новок лікаря може бути оскаржений водієм транспорт-ного засобу у встанов-леному законодавством порядку. Однак ОСОБА_1 не надав суду доказів оскарження ним у встановленому законодавством порядку висновку лікаря-нар-колога КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» від 01 липня 2021 року. Крім цього належить окремо підкреслити, що, посилаючись у скарзі на безпідставність не проведення лікарем КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» тесту по зданому ним, за його ж твердженням, дійсному біологічному матеріалу, ОСОБА_1 разом з тим і в цій частині не оскаржував неправомірних, на його думку, дій фахівця в царині проведення відповідних експертних досліджень. Наразі через ситуацію, що має місце, голослівність доводів апеляційної скарги щодо безпідставного непроведення огляду на стан сп`яніння, такі мотиви апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги як належні, допустимі, достовірні докази, завдяки яким можливо було б визнати оскаржувану постанову суду першої інстанції помилковою, незаконною.
 
Окремо необхідно зупинитися на об`єктивному, ретельному, грунтовному розгляду цієї адміністративної справи судом першої інстанції, який виконав усі можливі та залежні від нього процесуальні дії, задоволив усі клопотання особи, котра притягнута до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення законного, справедливого підходу до ситуації, що мала місце, виключного дотримання правового підґрунтя процедури визнання винним чи не винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Суд першої інстанції забезпечив ознайомлення ОСОБА_1 на його клопотання з матеріалами справи, отримання ним їх копій. Розгляд справи тривав з 23 липня по 18 жовтня 2021 року, у судових засіданнях п`ять разів оголошувалися перерви лише за клопотаннями правопорушника, який поси-лався на необхідність йому додаткового часу для надання суду нових доказів. Зокрема, на вимоги ОСОБА_1 судом опитані в якості свідків лікар-нарколог КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» ОСОБА_5 , вказана у протоколі про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_4 , поліцейські Могилів-Подільського РВП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дружина і мати правопо-рушника відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , неодноразово переглядалися відеоматеріали події, що мала місце, як створені за допомогою нагрудної віде-окамери поліцейських, так і представлені самим ОСОБА_1 . Разом з тим суд не знайшов підстав невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Зазначення ОСОБА_1 у скарзі неврахування судом першої інстанції пояснень його дружини слід визнати безпідставним. Усі без винятку клопотання скаржника задоволені судом, проте вони зводяться до його намагання будь-якими методами уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Покази ОСОБА_2 жодним чином не спростовують його вину, а в сукупності з іншими доказами, поясненнями в суді лікаря-нарколога, свідка ОСОБА_4 , поліцейських, є такими, що узгоджуються з рештою доказів у справі, не слугують підставою для закриття провадження у справі через відсутність у діях правопорушника складу адміністративного правопору-шення. З доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 категорично погодитися не можна, вони спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на помилко-вому тлумаченні норм матеріального права щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння. 
Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 норм матеріального чи процесу-ального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інс-танції, оскільки вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопо-рушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю є до-веденою. Інших доводів та аргументів, які б заслуговували на увагу, апеляційна скарга не містить. 
Відтак апеляційний суд визнає відсутніми і не знаходить законних підстав для скасування правильної, суттєво обгрунтованої постанови Могилів-По-дільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за час-тиною першою статті 130 КУпАП. 
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.
Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною, касаційному оскарженню вона не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко