Ухвала
1 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 325/777/20
провадження № 61-11948ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішенняПриазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, Реєстраційна служба Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, визнання недійсними договору купівлі-продажу і державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, 
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішенняПриазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2021 року, повний текст якої складено 18 червня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішенняПриазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 917/733/14, від 8 червня 2021 року у справі № 904/3550/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає те, що суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано відхилили клопотання про проведення експертизи, а також встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішенняПриазовського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2021 року.
Витребувати з Приазовського районного суду Запорізької області матеріали цивільної справи № 325/777/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, Реєстраційна служба Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, визнання недійсними договору купівлі-продажу і державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук