Справа № 755/9645/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13436/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Галаган В.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. 

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.
 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Галагана В.І., у цивільній справі № 755/9645/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -
 
                                                  ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Зазначила, що з 24 липня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із  ОСОБА_1 . Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу донька знаходиться на її утриманні. Домовленості про участь батька в утриманні дочки не досягнуто. Також між ними існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Враховуючи викладене, просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із нею та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 22 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року позов  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини роз`єднано в самостійні провадження. Виділено в самостійне провадження позов ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , про стягнення аліментів, залишивши номер справи 755/9645/21 (Провадження № 2/755/5003/21). Виділено в самостійне провадження позов  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, що підлягає до реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , про стягнення аліментів.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 18 359,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати частково та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 6 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що ним було задекларовано за 2020 рік як суб`єктом підприємницької діяльності 644 430,00 грн. доходу. Разом з тим, він,  як фізична особа-підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування, задекларована ним сума доходу за 2020 рік у розмірі 644 430,00 грн. є валовим доходом та не є чистим прибутком. Вважає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 195 СК України визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього, як фізичної особи-підприємця, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, має відбуватися з урахуванням середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Враховуючи розмір середньої заробітної плати по м. Києву - 20 455,00 грн. на місяць та розмір середньої заробітної плати по Київській області - 15 952,00 грн., вважає за доцільне визначити розмір аліментів виходячи із середніх показників заробітної плати по даним регіонам з урахуванням розподілення 1/4 частини на одну дитину та з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років в розмірі 6 500,00 грн. на місяць.   
22 жовтня 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2018 року (а.с. 9).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 52-54).
У шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ОСОБА_2 (а.с. 13). 
 З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд  першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для  часткового задоволення позовних вимог  ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 18 359,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач  ОСОБА_1 є фізично здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований, не має на утриманні інших осіб та відповідно до положень СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суд першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Зі змісту ст. 27 Конвенції про права дитини та ч. 2 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати ряд обставин, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.  Разом з тим, визначальним при вирішенні питання про розмір аліментів є інтереси дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили шлюбні відносини, проживають окремо, малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з мамою ОСОБА_2 (а.с. 14, 15). 
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, дата запису 22 лютого 2018 року, номер запису: 23260000000004322 (а.с. 21-22)
Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 09 липня 2021 року,  ОСОБА_1 задекларовано доходи, отримані від податкових агентів ТОВ «Проспектс Україна», ТОВ «Медстар Солюшенс», ТОВ «Тревел Студіо», ТОВ «Солелат Палац», ТОВ «Мейнстрім», ТОВ «Арткай», за період з 1 кв. 2020 року по 1 кв. 2021 року в сумі 237 284,86 грн.  ОСОБА_1 подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2020 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 644 430,00 грн. Всього отримано доходів у розмірі 881 714,86 грн. (а.с. 79).
Таким чином, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів та доводів позивачки,  суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 18 359,00 грн. щомісячно.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції,  ОСОБА_1 посилався на те, що визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції виходив із суми його валового доходу, як суб`єкта підприємницької діяльності, в той час як, такий дохід не є сумою отриманого ним чистого прибутку. 
Разом з тим, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру його дійсних доходів, наявності у нього прав на рухоме та нерухоме майно, з яких можна було б встановити, що станом на момент вирішення спору судом першої інстанції він не мав можливості сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному розмірі, а стягнення аліментів у меншому розмірі в повному обсязі могло б забезпечити повний та гармонійний розвиток дитини.
З урахуванням викладеного, у колегії суддів відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у меншому розмірі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. ст. 192 СК України погіршення матеріального стану або зміна сімейного стану платника аліментів після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів може бути підставою для зменшення визначеного розміру аліментів.
 Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року
Суддя-доповідач
Судді