Справа № 944/3188/21                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 33/811/1413/21                                Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :

       постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. - в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 15 червня 2021 року о 01 год. 00 хв. на авто дорозі Шкло-Старичі, керував транспортним засобом «Nissan Note» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (продути "Драгер" чи проїхати у медичний заклад) відмовився у присутності двох свідків.
Не погоджуючись з постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та задовольнити його позовні вимоги.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Наголошує, що на відео знято як він неодноразово продував прилад «Драгер», який нічого не показував, свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення не було, почервоніння обличчя це фізіологічна особливість організму, яка присутня протягом багатьох років, зазначає, що не брав участі в судовому засіданні суду першої інстанції внаслідок чого було порушено його право на захист.
Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099603 від 15 червня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків, який підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, відповідно до якого працівники патрульної поліції намагалися провести тест на приладі «Драгер», роз`яснювали ОСОБА_1 як потрібно проходити даний тест, проте ОСОБА_1 продуваючи прилад «Драгер» не дотримувався інструкції, внаслідок чого не вдалося здійснити тестування на приладі «Драгер».
Доводи апеляційної скарги, що на відео знято як ОСОБА_1 неодноразово продував прилад «Драгер», який нічого не показував не заслуговують на увагу судді апеляційного оскільки, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 здійснював спроби продути прилад «Драгер», проте закінчував видих до звукового сигналу, внаслідок чого прилад показував, що видих перервано та здійснити аналіз не можливо.
Доводи апелянта, що на місці події не було свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099603 від 15 червня 2021 року, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.
Доводи апеляційної скарги, що почервоніння обличчя це фізіологічна особливість організму, яка присутня протягом багатьох років не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки не підтверджені належними доказами, крім того в судовому засіданні апеляційної інстанції в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не було почервоніння обличчя.
Доводи апелянта, що він не брав участі в судовому засіданні суду першої інстанції внаслідок чого було порушено його право на захист не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, з постанови судді суд першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні, надав пояснення та мав можливість заявити клопотання чи залучити захисника для участі в справі. 
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги особи яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
       
постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                         Гуцал І.П.