ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7654/21 Справа № 202/4805/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Акцент-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И Л А : 

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства «Акцент-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що в кредитній історії, яка міститься у ТОВ «УБКІ» розміщена інформація про грошові зобов`язання (кредитний договір АВ.UAN.ABQPZ7.1800648792) позивачки перед АТ «АКЦЕНТ-БАНК». На запит позивачки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» було повідомлено, що заборгованість ОСОБА_2 за договором А33СТ15510390051 від 06 квітня 2018 року, перерахована та банком направлено лист до ТОВ «УБКІ» для видалення кредитної історії. При цьому, позивачка зазначила, що жодних зобов`язань за вказаними вище кредитними договорами вона не має, вказані договори не підписувала. Таким чином, у кредитну історії позивачки було внесено інформацію про іншу особу з податковим номером позивачки, у зв`язку із чим, в її кредитній історії наявна інформація, яка порушує її права та ділову репутацію. Розмір заявленої моральної шкоди обґрунтовано тим, що сім`я позивачки є внутрішньо переміщеними особами, у зв`язку із чим були вимушені придбати собі житло, яке потребувало капітального ремонту, через що позивачка мала намір взяти кошти у кредит, однак через оскаржувану інформацію банки відмовляли їй у наданні кредиту. За вказаних обставин, позивачка пережила стрес, що негативно вплинув на її здоров`я та її доньки – немовляти. 
З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію щодо наявності її фінансових зобов`язань, яка розміщена у кредитній історії, сформованій ТОВ «УБКІ», та зобов`язати ТОВ «УБКІ» внести відповідні зміни до кредитної історії, вилучивши з неї недостовірну інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та стягнути з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» компенсацію моральної шкоди в розмірі 30 000, 00 грн..
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Суд вирішив: визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед Акціонерним товариством «Акцент-Банк», а саме інформацію про кредит АВ.UAN.ABQPZ7.1800648792 та А33СТ15510390051 від 06.04.2018, яка розміщена у кредитній історії ОСОБА_3 , сформованій Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій». Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» внести зміни до кредитної історії ОСОБА_1 вилучивши з неї недостовірну інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед Акціонерним товариством «Акцент-Банк», а саме інформацію про кредит АВ.UAN.ABQPZ7.1800648792 та А33СТ15510390051 від 06.04.2018. Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 30 000, 00 грн..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.
В апеляційній скарзі АТ «АКЦЕНТ-БАНК» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що після звернення позивачки до Банку щодо помилковості ІПН, вказані дані з УБКІ було негайно видалено. Тобто, на час звернення із вказаним позовом, інформація була видалена, а тому суд першої інстанції безпідставно зобов`язав відповідача видалити те, що останні зробив майже рік тому. Крім того, апелянт вказує на недоведеність позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх доведеності.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно Звіту від 12 липня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 в кредитній історії значиться кредит.
Відповідно до листа ТОВ «УБКІ» № 1324 від 29 липня 2020 коригування за договором проведено не було, оскільки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» була надана інформація, що дані за кредитним договором коректні і виправленню не підлягають. 
На запит позивачки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» було повідомлено, що заборгованість ОСОБА_2 за договором А33СТ15510390051 від 06.04.2018, перерахована та банком направлено лист до ТОВ «УБКІ» для видалення кредитної історії.
Згідно Листа ПрАТ «ПВБКІ» № 299-С/07-11 від 10 вересня 2020 року в результаті проведення звіряння інформації АТ «АКЦЕНТ-БАНК» разом із Бюро було видалено з кредитної історії позивачки передану банком інформацію щодо кредитного договору від 06 квітня 2018 року на суму 7 419, 30 грн. (в тому числі дані про позичальника по даному договору).
Тобто, на час розгляду справи Бюро видалило з кредитної історії позивачки інформацію щодо кредитного договору від 06 квітня 2018 року та дані про позичальника.
Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».
У статті 3 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» закріплено, зокрема, що: 
бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію;
ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію;
кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону;
користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію;
Договір - правочин, сторонами якого є користувач і бюро, і предметом якого є врегулювання питань надання та отримання інформації, що складає кредитну історію.
Положення Бюро - правила формування і ведення кредитних історій, які затверджуються виконавчим органом Бюро та погоджуються Уповноваженим органом.
Кредитний звіт - сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії.
Кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).
Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: забезпечення конституційних прав і свобод суб`єктів кредитних історій; адекватність обсягів інформації цілям, для яких вони збираються; значимість, всебічність, об`єктивність, повнота і достовірність інформації; регулярність та безперервність надходження інформації; цільове використання інформації; строковість зберігання інформації; конфіденційність інформації та її захист; збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії; незалежність Бюро.
Частиною 1 ст. 5 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з п. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч.ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України).
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Банки, які передають інформацію про кредитні правочини, відповідають за наявність письмової згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації щодо нього та зберігають оригінал даної згоди.
ТОВ «Українське бюро кредитних історій» отримує інформацію про позичальників від банків, страхових компаній, лізингових компаній, кредитних спілок та інших фінансових інститутів. 
Інформація передається на добровільній основі і лише за наявності письмової згоди позичальника відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних», при цьому, така згода не передбачає зазначення, до якого саме органу, установи дана інформація може бути поширена.
Встановивши вказані обставини справи, зокрема, той факт, що на час розгляду справи Бюро видалило з кредитної історії позивачки інформацію щодо кредитного договору від 06 квітня 2018 року та дані про позичальника, - колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань перед Акціонерним товариством «Акцент-Банк», а саме інформацію про кредит АВ.UAN.ABQPZ7.1800648792 та А33СТ15510390051 від 06.04.2018, яка розміщена у її кредитній історії, сформованій Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» та в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» внести зміни до кредитної історії позивачки вилучивши з неї недостовірну інформацію щодо наявності фінансових зобов`язань ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Акцент-Банк».
Оскільки стягнення моральної шкоди є похідною від позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, - колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства “Акцент-Банк” підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1261,20 грн..
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                                 П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу акціонерного товариства “Акцент-Банк” – задовольнити частково.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року — скасувати. 
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Акцент-Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 1261,20 грн..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко