Ухвала
Іменем України 
11 жовтня 2021року
м. Київ
справа № 694/215/19
провадження № 51-4810ск 21
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 січня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року,
встановив:
 
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 січня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнено від призначеного покарання, на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 4 серпня  2021 року вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині вирішення цивільних позовів потерпілих              ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Стягнуто на користь потерпілих витрати  на правову допомогу. У решті вирок районного суду залишено без зміни.
 
У касаційній скарзі захисник  просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на порушення судами норм кримінального процесуального права та матеріального права.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4  статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК, а також вимоги, які відповідають змісту статті 436 КПК.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, захисник в обґрунтування своєї позиції вказує на недопустимість доказів у кримінальному провадженні посилаючись на статті 84 та 86 КПК, однак не зазначає, які саме докази у цьому кримінальному провадженні, на думку захисника, здобуті з порушенням норм чинного законодавства та завадили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення.
 
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення їх касаційної скарги без руху. 
Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 січня 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року,залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                              ОСОБА_3