Постанова                                            
Іменем України
10 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 521/4467/15-ц
провадження № 61-2784св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар»,
особа, яка звернулася до апеляційного суду із заявами про забезпечення позову та виправлення помилки в ухвалі про забезпечення позову, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна»,
особа, яка звернулася до апеляційного суду із заявою про роз?яснення ухвали про забезпечення позову,- ОСОБА_1 ,
особи, які звернулися до апеляційного суду про скасування заходів забезпечення позову, - ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Ващенко Л. Г., Вадовської Л. М., Сєвєрової Є. С., та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у складі судді Ващенко Л. Г.,  
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» (далі - ТОВ «Ніссан Мотор Україна»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» (далі - ТОВ «Прайм Кар») про розірвання договору            купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, неустойки та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована  тим, що 21 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Прайм Кар» укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 придбала автомобіль марки Nissan Juke. 
Під час експлуатації автомобіля позивач помітила, що лако-фарбове покриття відлущилося, відшарувалося, що не є пошкодженнями механічного характеру.
ТОВ «Прайм Кар» надіслало позивачу лист від 28 березня 2014 року, в якому зазначило, що недолік лако-фарбового покриття виник внаслідок порушення споживачем вимог експлуатаційної документації транспортного засобу та/або правил зберігання транспортного засобу.
Висновком експертного дослідження від 22 травня 2014 року, проведеного Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що пошкодження лако-фарбового покриття автомобіля марки Nissan Juke виникло на неякісному заводському покритті внаслідок впливу природних атмосферних процесів.
Звернувшись до ТОВ «Прайм Кар» з претензією про заміну автомобіля, ОСОБА_1 отримала відповідь, що експертиза проведена не належним чином. 
ТОВ «Ніссан Мотор Україна» також відмовило у заміні автомобіля або поверненні грошових коштів, оскільки усунути пошкодження можна у      будь-якому офіційному дилерському центрі Ніссан (не вказавши чи таке усунення буде здійснене за рахунок продавця, імпортера/виробника, чи за рахунок споживача).
Позивач зазначає, що внаслідок неякісного лако-фарбового покриття автомобіля, він став суттєво іншим ніж було передбачено договором     купівлі-продажу.
У зв?язку з тим, що недолік виник через неякісне заводське лако-фарбове покриття, автомобіль потребує повного перефарбування в заводських умовах, тому в умовах сервісного центру такий недолік не може бути усунутий.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила розірвати договір             купівлі-продажу автомобіля від 21 квітня 2012 року, укладений між нею та ТОВ «Прайм Кар», стягнути солідарно з ТОВ «Прайм Кар» та ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на свою користь: вартість автомобіля в розмірі 560 140 грн, неустойку в розмірі 1 579 594,80 грн, відшкодування моральної шкоди              у розмірі 280 070 грн, судові витрати на проведення хімічної експертизи          у розмірі 590,40 грн.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Прайм Кар» в частині стягнення вартості автомобіля та неустойки залишено без розгляду, оскільки позивач подала заяву про залишення таких вимог без розгляду.
Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила розірвати договір      купівлі-продажу автомобіля від 21 квітня 2012 року, укладений між нею та ТОВ «Прайм Кар», стягнути з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на свою користь: вартість автомобіля в розмірі 560 140 грн, неустойку в розмірі                          1 523 780, 50 грн, стягнути солідарно з ТОВ «Прайм Кар» та ТОВ «Ніссан Мотор Україна» відшкодування моральної шкоди у розмірі 280 070 грн, стягнути з ТОВ «Прайм Кар», ТОВ «Ніссан Мотор Україна» понесені та документально підтверджені судові витрати.      
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня         2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Розірвано договір купівлі-продажу автомобіля Фл/Juke від 21 квітня         2012 року № 1376, укладений між ТОВ «Прайм Кар» та ОСОБА_1 .
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 вартість автомобіля марки Nissan Juke в сумі 560 140 грн.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 1 523 780,50 грн.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1   5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ТОВ «Прайм Кар» в рівних частинах на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на залучення експертів у розмірі 7 358,40 грн.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн.
Стягнено з ТОВ «Прайм Кар» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем доведено наявність саме істотного недоліку автомобіля, а також, що недолік виник саме через заводське лако-фарбове покриття, а не у зв?язку з порушенням умов та правил експлуатації автомобіля.
З ТОВ «Ніссан Мотор Україна» підлягає стягненню вартість автомобіля, а також неустойка за кожен день затримання усунення недоліків автомобіля.              
Крім того, наявні підстави для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди.
Короткий зміст заяви про забезпечення позову 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції 19 грудня 2019 року         ТОВ «Ніссан Мотор Україна» подало апеляційну скаргу.    
У січні 2020 року ТОВ «Ніссан Мотор Україна» подало до апеляційного суду заяву про забезпечення позову.
Заява обґрунтована тим, що 16 січня 2020 року Малиновським районним судом міста Одеси видано виконавчі листи № 521/4467/15-ц про примусове виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси                    від 09 грудня 2019 року.
16 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. в рамках зведеного виконавчого провадження № 60998956 накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та        17 січня 2020 року стягнуто з товариства грошові кошти у розмірі                    4 604 186,54 грн, які перераховані на рахунок приватного виконавця.
На думку заявника, внаслідок здійснення примусового стягнення коштів порушено права боржника на судовий захист, оскільки рішення суду, яке вже виконано боржником, не набрало законної сили, у зв`язку з поданням на це рішення суду апеляційної скарги.
Крім того, у разі скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції про стягнення боргу чи зміни його, буде утруднено повернення грошових коштів боржнику, що завдасть останньому невідворотних та неспівмірних негативних наслідків і призведе до неможливості ефективного поновлення порушених прав та повороту виконання рішення суду першої інстанції.  
Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі 4 604 186,54 грн і знаходяться  на рахунках інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 , є необхідним для запобігання настання невідворотних та неспівмірних негативних наслідків у зв`язку з примусовим виконанням оскаржуваного рішення суду, а також для поновлення порушених прав ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ефективного вирішення справи судом.
На підставі викладеного, ТОВ «Ніссан Мотор Україна» просило вжити заходи забезпечення позову та: накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі 4 604 186,54 грн і знаходяться на рахунках інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 ; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Іванову А. В. та ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, щодо одержаних грошових коштів ТОВ «Ніссан Мотор Україна» за виконавчими листами від 16 січня 2020 року № 521/4467/15-ц, зокрема розпорядження ними цими коштами у розмірі 604 186,54 грн               і належними їм банківськими/картковими рахунками, перерахування коштів на будь-які інші свої рахунки чи рахунки третіх осіб; встановити обов?язок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 повернути на користь ТОВ «Ніссан Мотор Україна» всі одержані від боржника кошти за виконавчими листами від 16 січня     2020 року № 521/4467/15-ц (у розмірі 4 604 186,54 грн); зупинити стягнення на підставі виконавчих листів від 16 січня 2020 року № 521/4467/15-ц.
Короткий зміст ухвали про забезпечення позову
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року заяву             ТОВ «Ніссан Мотор Україна» про забезпечення позову задоволено частково. 
Накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі 4 604 186,54 грн і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 . 
Ухваласуду першої інстанції мотивована тим, що спір між сторонами виник з приводу розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення грошових коштів, неустойки та моральної шкоди, у зв?язку з чим забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі 4 604 186,54 грн і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 , буде співмірним із заявленими вимогами.   
Короткий зміст клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. про скасування заходів забезпечення позову
30 січня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А. В. подав до апеляційного суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Клопотання мотивоване тим, що на рахунку приватного виконавця відсутні будь-які кошти ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та відповідно до частини третьої статті 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів» на кошти, стягнуті приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій, не може бути накладено арешт.
Крім того,  постановами приватного виконавця від 20 січня 2020 року закінчено виконавче провадження № 60998843 та виконавче провадження № 60998924 у зв`язку із фактичним виконанням рішення.
Зберігання коштів, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу відноситься до повноважень приватного виконавця, визначених у частинах першій та другій статті 32 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів». Також до обов`язків приватного виконавця відноситься і відкриття у банку окремих рахунків для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачу. 
Ураховуючи викладене, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А. В. просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
Короткий зміст заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову
11 лютого 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., звернулась до апеляційного суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.
Заява обґрунтована тим, що позов забезпечено шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» і знаходяться в інших осіб, із посиланням на співмірність заходу забезпечення позову позовним вимогам.
Однак, відповідно до статті 431 ЦПК України суд першої інстанції видав виконавчі листи на примусове виконання рішення суду від 09 грудня       2019 року.  
Станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають виконанню, грошові кошти ОСОБА_1 отримала законно і вправі розпоряджатись ними на власний розсуд.
На рахунку ОСОБА_1 відсутні будь-які кошти, які належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна». Разом з тим, у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову фактично будь-які грошові кошти, що будуть на рахунках           ОСОБА_1 , автоматично будуть вважатись такими, на які накладено арешт, що є недопустимим.
Апеляційний суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника і не пересвідчився чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.
Короткий зміст ухвали про скасування заходів забезпечення позову
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 та клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково.
Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 .
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вживаючи заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн суд виходив з того, що ці кошти належать відповідачу       ТОВ «Ніссан Мотор Україна» і є предметом спору. Стосовно зазначених грошових коштів приватним виконавцем вчиняються дії щодо їх стягнення у примусовому порядку на підставі рішення суду від 09 грудня 2019 року, яке є предметом оскарження в суді апеляційної інстанції і, станом на час вирішення заяви про забезпечення позову, не набрало законної сили. 
Разом з тим станом на 24 лютого 2020 року грошові кошти у розмірі                4 604 186,54 грн не обліковуються на рахунку приватного виконавця, тому відсутні підстави для забезпечення позову у цій справі.
Вжиті заходи забезпечення позову не перешкоджали приватному виконавцю у здійсненні його діяльності, не призвели до порушення прав чи інтересів учасників інших виконавчих проваджень.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року арешт на грошові кошти позивача фактично не накладався. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
У касаційній скарзі ОСОБА_1 ,в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І.,просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого      2020 року про скасування заходів забезпечення позову та змінити мотивувальну частину судового рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду, викладені у мотивувальній частині ухвали, не ґрунтуються на засадах верховенства права.
Судом апеляційної інстанції не вірно витлумачено положення Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють діяльність з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів».
Крім того, судом не застосовано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 308/8454/16-ц (провадження № 61-36214св18), що положеннями ЦПК України не передбачена можливість накладення арешту за заявою особи на майно, яке їй не належить.
Ухвала апеляційного суду в частині вирішення клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. про скасування заходів забезпечення позову до касаційного суду не оскаржується, тому не є предметом касаційного перегляду відповідно до частини першої          статті 400 ЦПК України.
ТОВ «Ніссан Мотор Україна» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без змін.  
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили. 
Короткий зміст заяви ТОВ «Ніссан Мотор Україна» про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року
03 лютого 2020 року ТОВ «Ніссан Мотор Україна» подало заяву про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року. 
Заява мотивована тим, що у виконавчому документі зазначені не всі дані, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, ТОВ «Ніссан Мотор Україна» стало відомо, що приватним виконавцем частково повернуто товариству залишок стягнутих коштів в розмірі 2 301 934,39 грн. Решта коштів становить суму 2 302 252,15 грн. Разом з тим, реквізити банківських рахунків приватного виконавця та ОСОБА_1 були надані суду раніше разом із заявою про вжиття заходів забезпечення доказів.  
ТОВ «Ніссан Мотор Україна» просило виправити помилку в ухвалі Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, а саме: додати графу про стягувача та боржників за відповідним виконавчим документом, зокрема «Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Жилянська, 75А, код ЄДРПОУ 33236598); «Боржник 1: приватний виконавець Іванов А. В.               (ІН 2950507010, місце перебування, адреса місцезнаходження офісу: 04116, місто Київ, вулиця Ванди Василевської, 7, офіс 611, виконавчий округ міста Києва та дата видачі посвідчення: 0132 від 27 листопада 2017 року); «Боржник 2: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 1.2. виправити суму коштів, яка підлягає арешту, зазначивши: накласти арешт на грошові кошти боржників, що належать відповідачеві (стягувачу) ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі                        2 302 252,15 грн; 1.3. уточнити банківські реквізити сторін (боржників) на які накладається арешт: накласти арешт на рахунки боржника 1 - приватного виконавця Іванова А.В. (адреса місцезнаходження офісу: 04116, місто Київ вулиця Ванди Василевської, 7, офіс 611, виконавчий округ міста Києва, рахунок № НОМЕР_2 в Київському Головному регіональному управлінні Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - Київське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк»), МФО 321842 та рахунок № НОМЕР_3 в Київському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», МФО 321842) та накласти арешт на усі інші рахунки даного боржника в банківських установах, які будуть виявлені під час примусового виконання; накласти арешт на рахунки боржника 2 - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахунок               № НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299), та накласти арешт на усі інші рахунки даного боржника в банківських установах, які будуть виявлені під час примусового виконання рішення;     1.4. зазначити графу, що строк пред`явлення ухвали до виконання згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» - з наступного дня після її прийняття. 
Короткий зміст заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення
12 лютого 2020 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І.,  подала до апеляційного суду заяву про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з резолютивної частини ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року незрозуміло: яким чином можливо встановити, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , належать самеТОВ «Ніссан Мотор Україна», а не ОСОБА_1 чи іншим особам; яким чином грошові кошти ТОВ «Ніссан Мотор Україна» можливо відрізнити від грошових коштів, що належать самій ОСОБА_1 або іншим особам та знаходяться на рахунках ОСОБА_1 ; чи стосується ухвала апеляційного суду від 28 січня 2020 року лише рахунку ОСОБА_1 на який/які перераховані грошові кошти приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. у порядку виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2019 року чи також будь-яких інших рахунків ОСОБА_1 .
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат       Євценко Р. І., просить роз`яснити ухвалу апеляційного суду, а саме: яким чином встановити, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках       ОСОБА_1 належать саме ТОВ «Ніссан Мотор Україна», а не ОСОБА_1 чи іншим особам; яким чином грошові кошти ТОВ «Ніссан Мотор Україна», що знаходяться на рахунках ОСОБА_1 , відрізнити від грошових коштів, що належать самій ОСОБА_1 або іншим особам; чи стосується ухвала Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року лише рахунку (рахунків) ОСОБА_1 , на який/які було перераховано грошові кошти приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. в порядку виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси; чи стосується ухвала Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року      будь-яких інших рахунків ОСОБА_1 на які не здійснювалось зарахування грошових коштів в порядку виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси.
Короткий зміст ухвали апеляційного суду 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовлено ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у задоволенні заяви про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року. Відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки станом на   25 лютого 2020 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 січня       2020 року про забезпечення позову скасовано, тому відсутні правові підстави для виправлення помилок, а також роз`яснення цієї ухвали апеляційного суду.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , позиції інших учасників справи
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого       2020 року в частині відмови у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року та передати справу в цій частині на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, мотивуючи висновок про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви, зазначив, що ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, про роз`яснення якої заявник звернулась до суду, скасовано ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
Однак такий висновок є помилковим, оскільки ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року не скасовано ухвалу цього ж суду від 28 січня 2020 року, а скасовано заходи забезпечення позову, вжиті зазначеною ухвалою, що є різними процесуальними діями.
Ухвала апеляційного суду в частині вирішення заяви ТОВ «Ніссан Мотор Україна» про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року до касаційного суду не оскаржується, тому не є предметом касаційного перегляду відповідно до частини першої            статті 400 ЦПК України.
ТОВ «Ніссан Мотор Україна» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без змін.  
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року подана до Верховного Суду 16 березня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року подана до Верховного Суду 17 березня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., в частині вимог ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали.
20 жовтня 2021 року справу передано до Верховного Суду.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                     від 03 листопада2021 рокусправу призначено до розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 21 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Прайм Кар» укладено договір купівлі-продажу № 1376 Фл/Juke-кр автомобіля марки Nissan Juke 1.6 MT SE VIN- НОМЕР_5 . Згідно вказаного договору ціна автомобіля складала 176 978 грн (т. 1, а. с.8-11).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6   16 травня 2012 року ОСОБА_1 зареєструвала автомобіль за реєстраційним номером НОМЕР_7 (т. 1, а. с. 15).
З часу реєстрації автомобіля позивач використовувала його відповідно до умов експлуатації, які були рекомендовані, як виробником, так і підприємством продавцем. Позивач постійно проходила чергові технічні обслуговування на автосервісі, рекомендованому виробником та продавцем автомобіля, що підтверджується відмітками про проведення періодичного технічного обслуговування в гарантійній та сервісній книжці (т. 1, а. с.16-17).
Відповідно до пункту 7.1 договору купівлі-продажу автомобіля від 21 квітня 2012 року єдиним документом, що регламентує гарантії та умови експлуатації є сервісна гарантійна книжка виробника, оформлена продавцем та передана разом з автомобілем покупцеві під розпис (т. 1,        а. с. 8-10).
Згідно з пунктом 1.2 розділу 1 гарантійної та сервісної книжки, виданої ОСОБА_1 , гарантія на лако-фарбове покриття поширюється на всі пофарбовані частини кузова автомобіля (крім днища), якщо пошкодження поверхні були спричинені використанням неякісних матеріалів або порушенням технології виробництва. Гарантійний період на лако-фарбове покриття складає 3 роки з дати продажу автомобіля незалежно від його пробігу.
26 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до       ТОВ «Прайм Кар» у зв`язку з тим, що лако-фарбове покриття автомобіля має пошкодження немеханічного характеру, на ньому виникли відлущування, відшарування та просила провести експертизу втрати якості придбаного автомобіля і встановити причини виникнення недоліку лаково-фарбового покриття (т. 1, а. с. 26).
Листом від 28 березня 2014 року № 28/03-14 та рекламаційним актом         від 28 березня 2014 року ТОВ «Прайм Кар» повідомило ОСОБА_1 , що недолік лако-фарбового покриття виник внаслідок порушення споживачем правил вимог експлуатаційної документації транспортного засобу, і/або правил зберігання транспортного засобу. Заявлений споживачем гарантійний випадок не підтвердився та підлягає усуненню шляхом проведення робіт по усуненню недоліка за рахунок власника  (т. 1,                  а. с. 27-29).
16 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького                 науково-дослідного інституту судових експертиз з заявою про проведення експертного дослідження автомобіля марки Nissan Juke реєстраційний номер НОМЕР_7 для визначення причини пошкодження лаково-фарбового покриття автомобіля. 
Згідно з висновком експертного дослідження від 22 травня 2014 року           № 2314/09, проведеного Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, пошкодження лако-фарбового покриття автомобіля марки Nissan Juke реєстраційний номер НОМЕР_7 виникло на неякісному заводському покритті внаслідок впливу природних атмосферних процесів. Локальні дефекти лако-фарбового покриття автомобіля розташовані хаотично як на горизонтальних, так і на вертикальних поверхнях: лівому передньому крилі, капоті, на даху, задньому правому крилі, задньому лівому крилі, верхній кришці багажника (т. 1, а. с. 21-25).
02 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Прайм Кар» з претензією та вимагала здійснити заміну автомобіля марки Nissan Juke або усунути недоліки неякісного лако-фарбового покриття автомобіля, у разі можливості усунення таких недоліків (т. 1, а. с. 30-31).
Листом від 17 червня 2014 року № 17/06 ТОВ «Прайм Кар» повідомило ОСОБА_1 , що товариство не вбачає підстав для задоволення її вимоги про заміну автомобіля на аналогічний та готове розглянути питання про відновлювальний ремонт автомобіля (т. 1, а. с. 34).
Згідно з наданою ТОВ «Ніссан Мотор Україна» копією вантажної митної декларації № 12511004/2012/111549 ТОВ «Ніссан Мотор Україна» є імпортером автомобіля марки Nissan Juke VIN- НОМЕР_5           2012 року випуску (т. 1, а. с. 171-173).
02 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Ніссан Мотор Україна» з вимогою замінити автомобіль марки Nissan Juke як товар неналежної якості або повернути грошові кошти відповідно до вартості аналогічного автомобіля на день звернення з вимогою (т. 1, а. с. 32-33).
Листом від 24 лютого 2015 року № 49 ТОВ «Ніссан Мотор Україна» відмовив у заміні автомобіля, вказавши, що недолік автомобіля не є суттєвим, а також зазначив, що усунути пошкодження можна у будь-якому офіційному дилерському центрі Ніссан (т. 1, а. с. 35).
Згідно з листом від 16 лютого 2015 року № 42 Товариство з обмеженою відповідальністю «Елефант» (офіційний дилерський центр Ніссан) станом на 13 лютого 2015 року вартість нового автомобіля марки Nissan Juke 1,6 в комплектації SE з механічною КПП чорного кольору складає 560 140 грн     (т. 1, а. с. 37). 
Відповідно до листа від 03 травня 2018 року № 333 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нара» (офіційний дилерський центр Ніссан), наданого у відповідь на адвокатський запит представника позивача: орієнтована вартість повного перефарбування транспортного засобу Nissan Juke 2012 року випуску, кольору чорний «перламутр» у той же колір на сервісному центрі складає 67 500 грн; орієнтовний час повного перефарбування транспортного засобу Nissan Juke 2012 року випуску складає близько 30 робочих днів. Якість лакофарбового покриття автомобіля, що нанесене заводом-виробником, є вищою за якість лакофарбового покриття, нанесеного в ході виконання робіт з перефарбування автомобіля на сервісному центрі офіційного дилера (т. 2,    а. с. 241).
Згідно з листом від 25 квітня 2018 року № 25.04/1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Н МОТОРС ЮГ» (офіційного дилерського центру Ніссан) орієнтовна вартість перефарбування автомобіля марки Nissan Juke складає 70 000 грн (т. 2, а. с. 239).
Згідно з висновком експерта № 910Х/124, складеним 13 лютого 2017 року Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 14 липня 2016 року про призначення комплексної судової експертизи за експертною спеціальністю 8.1          (лако-фарбових матеріалів і покриття), лако-фарбове покриття наданого на експертизу автомобіля марки Nissan Juke є чотирьошаровим                    лако-фарбовим покриттям, нанесеним в заводських умовах. Сліди підфарбування та перефарбування лако-фарбового покриття відсутні. На поверхні лако-фарбового покриття кузову автомобіля маються чисельні невеликі дефекти лако-фарбового покриття у вигляді зон «павутиння», щілин з частковим відокремленням верхніх шарів лакофарбового покриття. Дефекти розташовані на всіх пофарбованих деталях кузову автомобіля та не мають відокремлених зон локалізації. Виявлені дефекти лако-фарбового покриття автомобіля марки Nissan Juke не мають слідів механічного впливу, агресивних або їдких хімічних речовин. Виявлені дефекти лако-фарбового покриття характерні при порушенні технології нанесення або сушки верхніх шарів лако-фарбового покриття. Питання чи є зазначені дефекти               лако-фарбового покриття автомобіля істотним недоліком не входить до переліку питань, що розглядаються автотоварознавчою експертизою (т. 2, а. с. 3-9).
За результатом експертного дослідження, проведеного експертом в галузі товарознавства та автотоварознавства Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз»   Лук?янчуком С. Ю., 25 травня 2019 року складено висновок експертного дослідження № 250519-001, згідно з яким лако-фарбове покриття неналежної якості автомобіля марки Nissan Juke (дефекти лако-фарбового покриття, що розташовані на всіх пофарбованих деталях кузову автомобіля та не мають відокремлених зон локацій, у вигляді зон «павутин», щілин з частковим пошкодженням верхніх шарів лакофарбового покриття) є недоліком автомобіля. Виявлені дефекти лако-фарбового покриття автомобіля марки Nissan Juke є істотним недоліком досліджуваного автомобіля (т. 2, а. с. 196-214).
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня         2019 року у цій справі позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Розірвано договір купівлі-продажу автомобіля Фл/Juke від 21 квітня         2012 року № 1376, укладений між ТОВ «Прайм Кар» та ОСОБА_1 .
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 вартість автомобіля марки Nissan Juke в сумі 560 140 грн.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 1 523 780,50 грн.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнено з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ТОВ «Прайм Кар» в рівних частинах на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на залучення експертів у розмірі 7 358,40 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В задоволенні іншої частини позову відмовлено.
16 січня 2020 року Малиновським районним судом міста Одеси видано виконавчі листи № 521/4467/15-ц про примусове виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2019 року.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва    Іванова А. В. від 16 січня 2020 року відкрито виконавче провадження          № 60998843 з примусового виконання виконавчого листа від 16 січня      2020 року № 521/4467/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси, про стягнення з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 вартості автомобіля марки Nissan Juke в сумі 560 140 грн, неустойки в сумі    1 523 780,50 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн (т. 5, а. с. 31-32).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва    Іванова А. В. від 16 січня 2020 року відкрито виконавче провадження            № 60998924 з примусового виконання виконавчого листа від 16 січня      2020 року № 521/4467/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси, про стягнення з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ТОВ «Прайм Кар» в рівних частинах на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на залучення експертів у розмірі 7 358,40 грн (т. 5, а. с. 57-58).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва    Іванова А. В. від 16 січня 2020 року об`єднано виконавчі провадження           № 60998843, № 60998924 у зведене виконавче провадження № 60998956      (т. 5, а. с. 66-67). 
16 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А. В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 60998956 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в Акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк» (далі -            АТ «Креді Агріколь Банк») та Акціонерному товаристві «СітіБанк» (далі -       АТ «СітіБанк») та всіх інших відкритих рахунках та належать боржнику       ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, у розмірі 2 302 093,27 грн (т. 5, а. с.69-70).
17 січня 2020 року з банківських рахунків АТ «Креді Агріколь Банк» та            АТ «СітіБанк», які належать боржнику ТОВ «Ніссан Мотор Україна», перераховано на розрахунковий рахунок приватного виконавця грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн (по 2 302 093,27 грн у кожному банку).
Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. від 20 січня 2020 року закінчено: виконавче провадження         № 60998843 з примусового виконання виконавчого листа від 16 січня       2020 року № 521/4467/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси, про стягнення з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» на користь ОСОБА_1 вартості автомобіля марки Nissan Juke в сумі 560 140 грн, неустойки в сумі    1 523 780,50 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн;        виконавче провадження № 60998924 з примусового виконання виконавчого листа від 16 січня 2020 року № 521/4467/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси, про стягнення з ТОВ «Ніссан Мотор Україна» та ТОВ «Прайм Кар» в рівних частинах на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на залучення експертів у розмірі 7 358,40 грн, у зв`язку з фактичним виконанням рішення у повному обсязі (т. 5, а. с. 115-116,          120-121).   
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити         у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову              у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову      у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень           у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони                у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи     у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала Одеського апеляційного суду                 від 25 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року відповідає.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу  Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року задоволенню не підлягає.
Ухвала Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про скасування заходів забезпечення позову не відповідає вказаним вище вимогам закону.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу  Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року в частинівирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо вирішення касаційної скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року 
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат        Євценко Р. І., про скасування заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 24 лютого 2020 року грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн, з яких: 2 088 920,50 грн перераховані на рахунки ОСОБА_1 , 208 892,05 грн перераховані як винагорода приватного виконавця, 2 301 934,39 грн повернуті ТОВ «Ніссан Мотор Україна», не обліковуються на рахунку приватного виконавця, тому підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти            ТОВ «Ніссан Мотор Україна» у розмірі 4 604 186,54 грн відпали.   
Крім того, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що на час постановлення ухвали про забезпечення позову існували цілком обґрунтовані підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Ніссан Мотор Україна».
При цьому апеляційний суд зазначив, що грошові кошти ТОВ «Ніссан Мотор Україна» певний час обліковувались на рахунку приватного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2020 року, яке станом на 20 січня 2020 року не набрало законної сили. 
А також вказав, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня     2020 року арешт на грошові кошти ОСОБА_1 фактично не накладався.
Колегія суддів Верховного Суду не погоджується з указаним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне. 
Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вжиття заходів забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) виду забезпечення позову.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.
Забезпечення позову по суті ?це обмеження суб?єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов?язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до зміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Згідно з частиною третьою статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Апеляційний суд, постановляючи ухвалу про забезпечення позову та накладаючи арештна грошові кошти у розмірі 4 604 186,54 грн, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 , не врахував відсутність підстав для такого забезпечення.  
Оскільки апеляційний суд неправомірно вжив передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, тому заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І. про скасування заходів забезпечення позову слід задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, з інших підстав.
Посилання у касаційній скарзі на незастосування судом апеляційної інстанції при вирішенні заяви про скасування заходів забезпечення позову висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 вересня          2018 року у справі № 308/8454/16-ц (провадження № 61-36214св18), є помилковим, оскільки підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (пункт 3 частини першої статті 389, пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). Тому посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу оскарження судового рішення не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.   
Щодо вирішення касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року
УхвалоюОдеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року заяву             ТОВ «Ніссан Мотор Україна» про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові коштиу розмірі 4 604 186,54 грн, що належать ТОВ «Ніссан Мотор Україна» і знаходяться на рахунках в інших осіб - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. та позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
Оскільки заходи забезпечення позову, вжиті ухвалоюОдеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, скасовані, тому відсутнє судове рішення, яке підлягає роз`ясненню. 
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для роз`яснення цього судового рішення. 
Разом з тим, в ухвалі від 25 лютого 2020 року Одеський апеляційний суд зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року скасовано ухвалу цього ж суду від 28 січня 2020 року про забезпечення позову.
Натомість ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 28 січня 2020 року, що не є тотожним із скасуванням ухвали від 28 січня 2020 року.
Однак, зазначене не впливає на правильність висновку суду апеляційної інстанції про відмову ОСОБА_1 у роз`ясненні ухвали Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.  
Помилковими є доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції не застосував висновок Верховного Суду, викладений у постанові щодо застосування норм права, оскільки підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції щодо роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (пункт 3 частини першої статті 389, пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).   
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд. 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою  для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення (частини перша, друга статті 412 ЦПК України).
Ураховуючи наведені висновки, Верховний Суд вважає, що ухвала Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про роз`яснення судового рішення підлягає залишенню без змін.
Ухвала Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року в частині вирішення заяви  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Р. І., про скасування заходів забезпечення позову прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, тому це судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат       Євценко Р. І., про скасування заходів забезпечення позову.  
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, на ухвалу Одеського апеляційного суду                  від 24 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, про скасування заходів забезпечення позову скасувати та прийняти нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат       Євценко Роман Ігорович, про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.    
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, на ухвалу Одеського апеляційного суду                    від 25 лютого 2020 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, про роз`яснення судового рішення відхилити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в частині вирішення заяви  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Євценко Роман Ігорович, про роз`яснення судового рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    І. М. Фаловська
Судді                                                                                                В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук