ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року                                          Справа №903/927/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючий суддя Дужич С.П.,
суддя Коломис В.В.,
суддя Мханюк М.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О. 
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився 
відповідача: не з`явився
представник відповідача: Лизун А.С. (посвідчення  № 21/1868  від 17.01.19)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лизуна Сергія Михайловича на рішення господарського суду Волинської області від 10 лютого 2021 року, суддя Шум М.С., м. Луцьк, повний текст складено 10 лютого 2001 року, у справі 
за позовом Приватного підприємства "Спека"
до Фізичної особи-підприємця Лизуна Сергія Михайловича
про стягнення 192 333,93 грн.
Судом роз`яснено представнику відповідача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:
07 грудня 2020 року, ПП "Спека" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Лизуна С.М. про стягнення 192 333,93 грн., з яких: 50 000,00 грн. - заборгованості за неналежне виконання умов Договору поставки за №127 від 15 серпня 2016 року, 125 500,00 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, 6 728,77 грн. - пені, 1 022,97 грн. - інфляційних втрат, 9 082,19 грн. - 30% річних та 2 885,00 грн. - судових витрат у справі.
10 лютого 2021 року, рішенням Господарського суду Волинської області було частково задоволено позов ПП "Спека" до ФОП Лизуна С.М. про стягнення 192 333,93 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. - основного боргу; 125 500,00 грн. - відсотків за користування товарним кредитом; 3 800,55 грн. - пені; 902,92 грн. - інфляційних втрат; 9 016,39 грн. - 30% річних, а також 2 838,30 грн. - судового збору та відмовлено в стягненні 3 114,07 грн.
ФОП Лизун С.М., у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити і стягнути з відповідача 4 327,50 грн. - судового збору, 16 800,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки він не підписував накладну на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року, печатки на ній не ставив і не отримував по ній дизельне паливо від ПП "Спека" на суму 50 000,00 грн.
Додатково зазначає, що справу було розглянуто без його належного попередження як про наявність позовної заяви так і про час та місце судового розгляду. Визначена позивачем і судом адреса (АДРЕСА_1) не відповідає адресі, яка була передбачена для листування і не відповідає його фактичному місцезнаходженню: АДРЕСА_2. У матеріалах справи відсутні докази того, що він був обізнаний про судовий розгляд даного спору. 
Крім того, вказує, що позивачем в позовній заяві, зокрема: для зв`язку з відповідачем вказано номер у і електронна адреса адвоката позивача - Цехоша А.М. / ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон - НОМЕР_1 /, проте цей номер і адреса не належать відповідачу Лизуну С.М. 
Також, позивач вказує, що намагався здійснити досудове врегулювання спору шляхом направлення претензії від 23 жовтня 2020 року, проте вона направлялась знову на іншу адресу ніж зазначено в Договорі для листування.
ПП "Спека", у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки судом виконано всі вимоги процесуального закону в частині належного повідомлення відповідача про наявність позовної заяви і відкритої справи шляхом направлення кореспонденції на адресу його місцезнаходження, зареєстровану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07 грудня 2020 року: АДРЕСА_1 ..
За твердженнями підприємства, вказану накладну відповідач отримав в офісі позивача, забрав з собою та через деякий час повернув підписаною та скріпленою печаткою, а позиція апелянта про неотримання дизельного палива на 50 000,00 грн. по накладній №000032 від 07 лютого 2020 року не відповідає дійсності.
Факт відмінності підпису, проставленого на накладній №000032 від 07 лютого 2020 року від підписів на документах, представлених апелянтом не доводить, що підписи вчинені не ним.

17 березня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апелянту було поновлено строк на оскарження рішення від 07 грудня 2020 року через отримання його тексту лише 02 березня 2021 року, відкрито провадження за скаргою ФОП Лизуна С.М. та призначено її розгляд на 31 березня 2021 року.
31 березня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду у судовому засіданні було оголошено перерву до 22 квітня 2020 року.
У судовому засіданні представники апелянта надали свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просять її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийняте всупереч вимогам матеріального і процесуального права, прийнявши нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
У судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
22 квітня 2020 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було оголошено перерву в судовому засіданні до 28 квітня 2020 року та визнано обов`язковою явку відповідача - ФОП Лизуна С.М.
28 квітня 2021 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду, колегією суддів у складі: Дужич С.П. - головуючий, Миханюк М.В., Саврій В.А., було задоволено клопотання ФОП Лизуна С.М. і призначено судову комплексну почеркознавчу та технічну експертизу, а також зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи та/або повернення матеріалів справи.
28 липня 2021 року, повторним авторозподілом справи, у зв`язку з хворобою судді Саврія В.А., останнього було замінено на суддю Коломис В.В., ухвалами прийнято справу до провадження колегією суддів у новому складі та поновлено її провадження, розгляд скарги призначено на 12 серпня 2021 року.
10 серпня 2021 року, на адресу суду надійшло клопотання ФОП Лизуна С.М., в якому підприємець, сплативши 06 серпня 2021 року 1800,96 грн. (квитанція 0.0.2221501206.1) просить повторно скерувати на виконання до Рівненського НДЕКЦ МВС України ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 квітня 2021 року про призначення комплексної судово-почеркознавчої експертизи.
12 серпня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання ФОП Лизуна С.М. і направлено ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 квітня 2021 року про призначення комплексної судово-почеркознавчої експертизи на виконання до Рівненського НДКЦ МВС України, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи та/або повернення матеріалів справи.
18 і 25 жовтня 2021 року, після повернення матеріалів справи з Рівненського НДЕКЦ МВС України, з висновком експерта, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду було поновлено провадження у справі, розгляд скарги призначено на 27 жовтня 2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
У судовому засіданні представник ФОП Лизуна С.М. підтримав свої доводи і заперечення, викладені у апеляційній скарзі, враховуючи висновки, викладені у висновку експерта №КСЕ-19/118-21/7935 від 08 жовтня 2021 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:
15 серпня 2016 року, між ПП "Спека", як постачальником, та ФОП Лизуном С.М., як покупцем, було укладено Договір поставки №027, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати або передати зі свого складу покупцю у власність нафтопродукти для комерційного використання в господарській діяльності загальною вартістю 2 000 000,00 грн., в асортименті, кількості, за ціною, що зазначені в накладних, які підписуються представниками сторін договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору. Документ на товар, які постачальник повинен передати покупцю: накладні, які є невід`ємною частиною договору. (т.1 а.с.6-7)
Відповідно до п.5.1 Договору №027, покупець має право здійснити повну або часткову оплату отриманого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 календарних днів з дня відвантаження, зазначеного в накладних.
Відповідно до п.5.2 Договору №027, у випадку не оплати покупцем відвантаженої партії товару в строки, вказані в п.5.1 даного Договору, покупець дає згоду на те, щоб неоплачений товар рахувався поставленим на умовах товарного кредиту, терміном на 30 днів, починаючи з дня після відвантаження товару з нарахуванням покупцю 1,0% за кожен день використання товарного кредиту, і сплатити відсотки за його використання в терміни, вказані в п.5.3 даного договору. Під наданням покупцем згоди на те, щоб неоплачений товар рахувався поставленим на умовах товарного кредиту розуміється підписання даного договору.
Пунктом 5.3 Договору передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити суму товарного кредиту і відсотки за його використання на 31 день від дати відвантаження, вказаної в накладній. Покупець має право на дострокове погашення товарного кредиту і відсотки за його використання. Відсотки нараховуються на залишок заборгованості.
Згідно п.5.4 Договору якщо після закінчення 30 днів користування товарним кредитом, покупець не внесе всіх передбачених договором платежів - він продовжує сплачувати відсотки за користування товарним кредитом до повного погашення заборгованості, а також сплачувати пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми.
Пунктом 8.2 Договору встановлено, що покупець, у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми.
Згідно п.7.1, 12.6 Договору №027, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі про свій намір розірвати або змінити строк дії договору, за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається автоматично пролонгованим на кожен наступний рік.
Відповідно до накладної на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року, виписаної на підставі Договору №027, ФОП Лизуну С.М. було відпущено 2  439 літрів дизельного палива по ціні 20,50 грн. за літр з ПДВ на суму 50 000,00 грн., яка підписана та має печатку підприємця. (т.1 а.с.14)
23 жовтня 2020 року, ПП "Спека" направило на юридичну адресу відповідача претензію №46, в якій вимагало сплатити борг та відсотки за користування товарним кредитом в сумі 114 750,00 грн., яка останнім не була отримана. (т.1 а.с.12-13)
07 грудня 2020 року, оскільки кошти за відвантажений товар не були перераховані, ПП "Спека" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ФОП Лизуна С.М. про стягнення 192 333,93 грн., з яких: 50 000,00 грн. - заборгованості за неналежне виконання умов Договору поставки за №127 від 15 серпня 2016 року, 125 500,00 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, 6 728,77 грн. - пені, 1 022,97 грн. - інфляційних втрат, 9 082,19 грн. - 30% річних та 2 885,00 грн. - судових витрат у справі. (т.1 а.с.1-4)
10 лютого 2021 року, рішенням Господарського суду Волинської області було частково задоволено позов ПП "Спека" до ФОП Лизуна С.М. про стягнення 192 333,93 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. - основного боргу; 125 500,00 грн. - відсотків за користування товарним кредитом; 3 800,55 грн. - пені; 902,92 грн. - інфляційних втрат; 9 016,39 грн. - 30% річних, а також 2 838,30 грн. - судового збору та відмовлено в стягненні 3 114,07 грн. (т.1 а.с.27-29)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа    вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Статтями 11 ЦК України та 174 ГК України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Як встановлено з матеріалів справи, 15 серпня 2016 року, між ПП "Спека" та ФОП Лизуном С.М. було укладено Договір поставки №027, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати або передати зі свого складу покупцю у власність нафтопродукти для комерційного використання в господарській діяльності, в асортименті загальною вартістю 2 000 000,00 грн., кількості, за ціною, зазначенщю в накладних, які підписуються представниками сторін договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах даного Договору. Документ на товар, які постачальник повинен передати покупцю: накладні, які є невід`ємною частиною договору, 
В обґрунтування позовних вимог про стягнення основного боргу, відсотків за користування товарним кредитом, пені, інфляційних втрат, 30% річних, ПП "Спека" посилається на накладну на відвантаження палива №000032, яка містить підпис та печатку підприємця, за якою 07 лютого 2020 року ФОП Лизуну С.М., на підставі Договору №027, було відпущено 2  439 літрів дизельного пального по ціні 20,50 грн. з ПДВ на суму 50 000,00 грн., після отримання якого, претензій до кількості чи якості продукту відповідач не заявляв, оплату не провів, чим допустив заборгованість на загальну суму 192  333,93 грн.
Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначив, що поставка товару по вказаній накладній не відбувалась, зазначену в даній накладній кількість нафтопродуктів /2  439 літрів, що більше 2 тон/ ним не отримувалась /зберігати ніде/, накладна на відвантаження палива №000032 ним не підписувалась, свою печатку він в ній не ставив.
Для з`ясування обставин справи, колегією суддів було задоволено клопотання відповідача, оскільки з поважних причин він не приймав участі в суді першої інстанції, про призначення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання:
- Ким, Лизуном Сергієм Михайловичем, чи іншою особою виконаний підпис у графі "прийняв" накладної на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року?
- Яким способом нанесений відбиток печатки ФОП Лизун С.М. у графі "прийняв" накладної на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року?
- Чи нанесений відтиск печатки в накладній на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року наданою печаткою ФОП Лизун С.М.?
Згідно висновку комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи (висновок №КСЕ-19/118-21/7935) від 08 жовтня 2021 року встановлено, що:
- підпис в графі "Прийняв (Претензій по кількості та якості не маю)" в накладній на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року виконаний не Лизуном Сергієм Михайловичем, а іншою особою.
- відбиток печатки з текстом в середині: "ВОЛИНСЬКА ОБЛАСТЬ, МІСТО ЛУЦЬК * УКРАЇНА * ПІДПРИЄМЕЦЬ ЛИЗУН Сергій Михайлович НОМЕР_2" в накладній на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року виконаний контактним способом кліше печатки барвною речовиною синього кольору.
- відбиток круглої печатки з текстом в середині: "ВОЛИНСЬКА ОБЛАСТЬ, МІСТО ЛУЦЬК*УКРАЇНА* ПІДПРИЄМЕЦЬ ЛИЗУН Сергій Михайлович НОМЕР_2" в накладній на відвантаження палива №000032 від 07 лютого 2020 року виконаний не кліше печатки підприємця Лизуна Сергія Михайловича 22332047, зразки якої надані в матеріалах справи №903/927/20 (а.с.128-145), Договорі №015/207 від 05.01.2017 на 2 арк.; накладних, представлених для дослідження; експериментальними, виконаними (вміщені в матеріалах справи №903/927/20 а.с.180-182) на 3 аркушах паперу формату А4, а іншим кліше печатки.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими  ст. 86  цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. (ст. 104 ГПК України)
Оскільки у судової колегії відсутні підстави відхиляти висновок експерта №КСЕ-19/118-21/7935 від 08 жовтня 2021 року, то останній береться до уваги разом з іншими доказами за правилами, встановленими  ст. 86  ГПК України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
За приписами ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати обов`язкові реквізити, зокрема:
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, первинний документ має містити відомості про господарську операцію, тобто підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Оскільки, відповідач заперечує факт отримання дизельного палива вартістю 50 000,00 грн. зазначеного в  накладній №000032 від 07 лютого 2020 року так як і факт підписання даної накладної та проставлення в ній печатки, який підтверджується висновками комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи №КСЕ-19/118-21/7935 від 08 жовтня 2021 року, то в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази поставки ФОП Лизуну С.М. дизельного палива вартістю 50 000,00 грн. та прийняття останнім даного товару по накладній №000032 від 07 лютого 2020 року, а тому судова колегія приходить до висновку про відсутність у відповідача обов`язку оплати вартості вказаного в ній товару з урахуванням умов Договору №027 та про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. - вартості дизельного пального і, відповідно, дані позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Не підлягають задоволенню і позовні вимоги ПП "Спека" в частині стягнення з відповідача на його користь нараховані 125 500,00 грн. - відсотків за користування товарним кредитом, нарахованих на підставі п.5.4 Договору №027, 6 728,77 грн. - пені нарахованої за п.8.1 Договору №027, 9 082,19 грн. - 30% річних нарахованих за п.8.2 Договору №027 та 1 022,97 грн. - інфляційних втрат, відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки дані вимоги є похідними від наявності чи відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем по поставці товару за Договору поставки за №127 від 15 серпня 2016 року.
Згідно п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Тому, інші заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову ПП "Спека" у задоволенні позову до ФОП Лизуна С.М. про стягнення 192 333,93 грн., з яких: 50 000,00 грн. - заборгованості за неналежне виконання умов договору поставки за №127 від 15 серпня 2016 року, 125 500,00 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, 6 728,77 грн. - пені, 1 022,97 грн. - інфляційних втрат, 9 082,19 грн. - 30% річних та 2 885,00 грн. - судових витрат у справі.
Судові витрати за подачу апеляційної скарги у сумі 4 327,00 грн. (т.1 а.с.42, квитанція №1-756К від 05 березня 2021 року) та витрати за проведення експертизи в розмірі 1 800,96 грн. (т.1 а.с.209), у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог та задоволенням апеляційної скарги, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 269-277, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лизуна Сергія Михайловича - задоволити.
Рішення господарського суду Волинської області від 10 лютого 2021 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у позові - відмовити.
Стягнути з Приватного підприємства "Спека" (43006, вул. Стрілецька, 12 м. Луцьк код ЄДРПОУ 20134464) на користь Лизуна Сергія Михайловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) 4 327,00 (чотири тис. триста двадцять сім) грн. - судового збору за подачу апеляційної скарги і 1 800,96 (одну тис. вісімсот грн. 96 коп.) грн. - витрати по оплаті комплексної судової почеркознавчої і технічної експертизи.
Видачу наказів покласти на Господарський суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали справи №903/927/20 повернути Господарському суду Волинської  області.

Головуючий  суддя                                                                      Дужич С.П. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.