ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 р. 	Справа № 440/3541/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 (головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко) по справі № 440/3541/21
за позовом         ОСОБА_1  
до        Полтавського обласного центру зайнятості ,        Філії (Інший відокремлений підрозділ) Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавського обласного центру зайнятості, Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості,  в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів по невиплаті допомоги по безробіттю та зобов`язати  здійснити виплату соціальної допомоги по безробіттю;
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів по неналежному розгляду питання про надання та виплату одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності;
- зобов`язати відповідачів розглянути заяву позивача щодо надання та виплати допомоги по безробіттю одноразово для організації безробітним підприємницької діяльності.
В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в Козельщинській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості в статусі безробітного, проте допомога по безробіттю йому протиправно не виплачена. 
Також вказував, що звертався до відповідача із заявою про призначення та здійснення виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, за наслідками розгляду якої Козельщинською районною філією було відмовлено у здійсненні такої виплати, посилаючись на відсутність коштів. Проте така відмова перешкоджає позивачу у реалізації права на соціальний захист.
Зазначив, що жодної соціальної виплати у 2021 році він не отримував, чим неправомірно позбавлений засобів для існування.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 р. позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Полтавського обласного центру зайнятості,  Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості щодо невиплати у повному розмірі допомоги по безробіттю ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Полтавський обласний центр зайнятості,  Козельщинську районну філію Полтавського обласного центру зайнятості виплатити невиплачену суму соціальної допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 3 300,04 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач, Полтавський обласний центр зайнятості, не погодившись із  рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду в цій  та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідачем вчинялись всі дії для забезпечення отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги по безробіттю, а саме: подавалася заявка на ці кошти до Фонду, в квітні 2021 частина грошових коштів була виплачена позивачу, залишок нарахованої суми  -3 300, 04 грн. було виплачено в травні 2021 . що свідчить про відсутність бездіяльності. Проте, суд першої інстанції безпідставно не врахував обставин повної сплати відповідачем позивачу допомоги по безробіттю, а отже відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ директора Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості "Про відмову щодо виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 " № 8 від 21.04.2021.
В обґрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції, послався на приписи п.4 розділу УІІ Порядку 624 , яким виплата одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється в межах коштів, передбачених для цього бюджетом Фонду на поточний рік. Проте позивач зазначав, що виплата та призначення виплати є різними поняттями. Керівник філії не має повноважень на прийняття рішень ні про відмову у призначені, ні про відмову у виплаті. Виплата допомоги не ставить в залежність ані з бюджетом Центру, ані з бюджетом філії.  Вказує, що відповідачем надано докази виділення коштів  та здійснення виплати за вказаним напрямком.
Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у прийнятті заяви про зміну предмету позову, посилаючись на пропуск строку на її подання та такими діями фактично змусив позивача звернутись до суду з новим позовом. При цьому, суд першої інстанції розглянув справу поза межами строків, встановлених КАС України, не роз`яснив позивачу права на зміну предмету позову та строків для здійснення відповідної процесуальної дії.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначив про необґрунтованість її доводів, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
Зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, кошти на її виплату  були відсутні згідно кошторисних призначень, які надавались до суду першої інстанції.
Також вказує, що суд першої інстанції вірно відмовив у прийнятті заяви про зміну предмету позову, оскільки вона була подана поза межами строків, встановлених КАС України.
Крім того, зазначає, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не підлягають розгляду в силу ст. 308 КАС України, оскільки такі в суді першої інстанції не заявлялись  .
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.   
Відповідно до ст.308, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС  України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними й  додатково поданими доказами, та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу позивача, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що   ОСОБА_1 26.01.2021 року звільнений з роботи у Кременчуцькій районній раді у зв`язку з реорганізацією відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України,  згідно записів  трудової книжки,  з 27.01.2021 має статус безробітного та перебуває на обліку в Козельщинській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості (а.с. 41-43).
Наказом від 3 лютого 2021 року НТ210203 позивачеві призначено виплату по безробіттю на підставі підпункту 2-4 статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за період з 27 січня 2021 року по 21 січня 2022 року (360 днів).
Наказом від 3 лютого 2021 року НТ210203 відкладено виплату допомоги по безробіттю на підставі пункту 4 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" на строк 31 день з 27 січня по 26 лютого 2021 року.
З 17.03.2012 позивачу, на підставі  ст.22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"  розпочато виплату допомоги по безробіттю.
ОСОБА_1 за період з 1 по 18 березня 2021 року нараховано 5272,26 грн, з 19 по 28 березня 2021 року - 2929,03 грн, з 29 по  31 березня 2021 року - 878,71 грн, з 1 по 8 квітня 2021 року - 2421,33 грн., що визнається сторонами та підтверджується відомостями про нарахування.
Судом встановлено, що на час звернення до суду, відповідачем виплата допомоги по безробіттю здійснена в квітні 2021, проте не в повному обсязі, залишок невиплаченої суми складає 3 300,4 грн.,  що підтверджується платіжними дорученнями №2174 від 14 квітня 2021 року та №2293 від 20 квітня 2021 року.
Посилаючись на невиплату у повній мірі допомоги по безробіттю, суд першої інстанції виходив з того, що  наявна протиправна бездіяльність відповідачів у спірних правовідносинах, а тому належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити невиплачену суму соціальної допомоги  в розмірі 3 300, 04 грн. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів по неналежному розгляду питання про надання та виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації безробітним підприємницької діяльності та зобов`язання відповідачів розглянути заяву позивача щодо надання та виплати допомоги по безробіттю одноразово для організації безробітним підприємницької діяльності,  судом встановлено.
В період з 21 по 26 березня 2021 року позивач пройшов навчання за професією "Основи підприємницької діяльності", в ході якого позивачем підготовлено випускну роботу (бізнес-план) слухача курсів підвищення кваліфікації "Основи підприємницької діяльності" Державного навчального закладу "Полтавського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості на тему "Діяльність у сфері права". Вказана робота має рецензію керівника, що бізнес-план заслуговує на фінансування.  
29.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості із заявою у якій, зазначаючи, зокрема, про фактичну відсутність вакансії за спеціальністю (професією), що відповідає вимогам підходящої для нього роботи,  просив здійснити одноразову виплату призначеної йому  допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.8-9)
Листом від 02.04.2021 Козельщинська районна філія Полтавського обласного центру зайнятості відмовила ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, у зв`язку  з відсутністю кошторисних призначень  (а.с.90)
Наказом від 21 квітня 2021 року №8, позивачу відмовлено  у виплаті вказаної допомоги у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень.
Не погодившись з бездіяльністю відповідачів щодо невиплати допомоги по безробіттю, а також неналежного розгляду його заяви від 29.03.2021 позивач звернуся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив  з протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала у невиплаті в повному обсязі допомоги по безробіттю позивачу. 
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача щодо виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, відповідачем розглянуто, прийнято наказ від 21.04.2021№ 8 про відмову у виплаті, який є чинним, а отже протиправна  бездіяльність відсутня.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України   гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття, визначено   Законом України "Про зайнятість населення" від 5 липня 2012 року №5067-VI.
Частиною першою статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробіття - це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.
Згідно   із статтею 5 Закону України "Про зайнятість населення" держава гарантує у сфері зайнятості: вільне обрання місця застосування праці та виду діяльності, вільний вибір або зміну професії; одержання заробітної плати (винагороди) відповідно до законодавства; професійну орієнтацію з метою самовизначення та реалізації здатності особи до праці; професійне навчання відповідно до здібностей та з урахуванням потреб ринку праці; підтвердження результатів неформального професійного навчання осіб за робітничими професіями; безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку; соціальний захист у разі настання безробіття; захист від дискримінації у сфері зайнятості, необґрунтованої відмови у найманні на роботу і незаконного звільнення; додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян.
Відповідно до приписів статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частини першої статті 1 цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" цей   Закон, розроблений відповідно до   Конституції України   та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.      
Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі - страхування на випадок безробіття) -  система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Статтею 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.
Відповідно до частини сьомої статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності безробітними, які не можуть бути працевлаштовані у зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, крім осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону.
Допомога по безробіттю виплачується не рідше ніж два рази на місяць, а за згодою безробітного - один раз на місяць у порядку, встановленому відповідно до частини сьомої статті 23 цього Закону.
Одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється протягом 14 днів після дня здійснення державної реєстрації юридичної особи, фізичної особи - підприємця.
Відповідно до частини четвертої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації відкладається на строк, що дорівнює періоду, протягом якого застрахованій особі відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.
Процедура, умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, механізм обчислення регіональними та базовими центрами зайнятості, а також філіями регіональних центрів зайнятості державної служби зайнятості (далі - центри зайнятості) страхового стажу визначається Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06 квітня 2020 року № 624 (надалі - Порядок №624)
Відповідно до розділу другого Порядку №624 допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в    додатку 1    до цього Порядку. У період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій допомога по безробіттю призначається з першого дня після надання статусу безробітного.
Відповідно до абзацу першого розділу ІV виплата допомоги по безробіттю відкладається на строк, що дорівнює періоду, протягом якого застрахованій особі відповідно до законів надаються вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ та організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку. Особам, які звільнені з підстав, зазначених у    пункті 6    частини першої статті 36,    пунктах 1,    2    та    6    частини першої статті 40 та    пункті 5    частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України, унаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (частина третя    статті 38 і    стаття 39    Кодексу законів про працю України) виплата допомоги по безробіттю відкладається не більше ніж на один місяць. Відкладення виплати допомоги по безробіттю починається з наступного дня після дня звільнення особи.
Судом встановлено, що позивачеві призначено виплату допомоги по безробіттю на підставі підпункту 2-4 статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за період з 27 січня 2021 року по 21 січня 2022 року з 03.02.21р. , виплату розпочато з 17.03.2021, виплата допомоги здійснена в квітні 2021 та травні 2021, що вбачається з платіжних поручень.
Відповідачем визнається, що допомога по безробіттю виплачена ОСОБА_1 вже після звернення позивача до суду, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах.
Як вбачається з відомостей за видами забезпечення від 14.05.2021 позивачу виплачена допомога по безробіттю за квітень 2021 в розмірі 3 300,04 грн (а.с. 133).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на час звернення позивача до суду 08.04.2021 соціальна  допомога не була виплачена, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідачів та,  як наслідок порушення  порушення прав позивача на отримання належної йому виплати.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що сума , визначена судовим рішенням (3300,04 грн.) була сплачена позивачу в травні 2021, до прийняття рішення у справі, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказані обставини не є підставою для відмови в позові, а лише свідчать про правомірність заявлених позивачем вимог , їх визнання відповідачем та вжиття заходів щодо їх виконання.
Натомість колегія суддів зауважує, що вказані обставини мають бути враховані, якщо  судове рішення буде пред`явлено до виконання.
Доводи апелянта щодо відсутності коштів на виплату допомоги, колегія суддів відхиляє, оскільки  відсутність фінансування не звільняє уповноважений орган від обов`язку своєчасно здійснити виплату належних особі сум.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно визнання протиправною бездіяльності Полтавського обласного центру зайнятості, Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості щодо невиплаті у повному розмірі допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та зобов`язання Полтавського обласного центру зайнятості,  Козельщинську районну філію Полтавського обласного центру зайнятості виплатити недоплачену суму соціальної допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 3 300,04 грн.
Доводи апеляційної скарги відповідача правильність висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Щодо доводів апеляційної скарги позивача про помилкове визнання судом правомірності дій відповідача щодо розгляду звернення позивача по виплаті допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача було  розглянуто, за його наслідками відповідачем надана відповідь, а також прийнято наказ від 21.04.2021 № 8 про відмову у виплаті вказаної допомоги, який є чинним.
Відповідно до статей 5, 8, 35 Закону України "Про зайнятість населення" держава гарантує у сфері зайнятості професійне навчання відповідно до здібностей та з урахуванням потреб ринку праці. Кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг. Професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.
Розділом VII Порядку №624 визначено, що зареєстрованим безробітним з числа застрахованих осіб, яким виповнилося 18 років та які не можуть бути працевлаштовані за сприяння центру зайнятості протягом місяця у зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, за їхнім бажанням допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності.
Особам, які виявили намір отримати допомогу по безробіттю одноразово, за їхнім бажанням можуть бути надані консультації та профорієнтаційні послуги з метою виявлення здібностей, схильностей до провадження підприємницької діяльності, вибору виду діяльності, отримання додаткової інформації про підприємництво. Центр зайнятості може залучати безробітних за їхнім бажанням до семінарів або організувати навчання з питань підприємництва (за бажанням).
Для розгляду питань щодо надання одноразової допомоги по безробіттю зареєстрований безробітний подає до центру зайнятості такі документи: заяву про надання допомоги по безробіттю одноразово; бізнес-план.
Питання щодо надання одноразової допомоги по безробіттю на підставі поданих безробітним документів розглядає комісія з питань виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (далі - комісія) у присутності безробітного (за бажанням).
Комісія створюється центром зайнятості, її склад затверджується наказом керівника центру зайнятості. До складу комісії включаються представники центру зайнятості, районних, Київської та Севастопольських міських державних адміністрацій, районних у містах Києві та Севастополі, організацій (об`єднань) роботодавців і профспілок (за згодою).
Розгляд питання щодо надання допомоги по безробіттю одноразово на підставі поданих безробітним документів та висновок комісії оформляються протоколом.
Рішення щодо надання допомоги по безробіттю одноразово або про відмову в наданні такої допомоги з урахуванням вимог, визначених у пунктах 2 та 3 цього розділу, приймається керівником центру зайнятості не пізніше 10 робочих днів після подання безробітним відповідно до пункту 6 цього розділу документів з урахуванням висновку комісії щодо здійснення такої виплати.
На підставі рішення про надання допомоги по безробіттю одноразово в разі державної реєстрації юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівник центру зайнятості приймає рішення про виплату допомоги по безробіттю одноразово.
Водночас  за приписами пункту 4 Розділу VII Порядку № 624 виплата одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється в межах коштів, передбачених для цього бюджетом Фонду на поточний рік.
Судом першої інстанції встановлено, що кошторисні призначення по КЕКВ 2710 по Козельщинській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості на виплату одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності на 2021 р. відсутні,  що вбачається з Тимчасового кошторису видатків на І півріччя 2021 р. з розшифровкою (а.с. 56-59).
Позивач,  як в суді першої так і апеляційної інстанції зазначав, щодо згідно відомостей з Державного центру зайнятості,  Фондом передбачаються видатки за відповідним напрямком, та на Полтавську область  виділено 276 500,00  грн.
Разом з тим, під час розгляду справи відповідач пояснив, що вказана сума була розподілена у І кварталі 2021 р. між філіями Полтавського ОЦЗ, до моменту звернення позивача в Козельщинську районну філію.
Отже, на час звернення позивача із заявою про отримання одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності у відповідача коштів на зазначені виплати не передбачалось, про що зазначалось відповідачем у відповіді, отже вірним є висновок суду першої інстанції, що заява позивача розглянута Козельщинською районною філією Полтавського ОЦЗ в належний спосіб, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Крім того, судом встановлено що відповідачем прийнято наказ від 21.04.2021 № 8, яким відмовлено ОСОБА_1 у виплаті вказаної допомоги, який є чинним. 
Доводи апеляційної скарги позивача, що він  19.05.2021 звертався до суду із заявою про зміну предмету, в якій просив скасувати наказ від 21.04.2021 № 8, проте судом безпідставно відмовлено  у розгляді вказаної заяви, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі та її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного провадження. 
За правилами статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З матеріалів справи вбачається, що дана справа розглянута судом  у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)
Відтак, ураховуючи, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не передбачає проведення підготовчого засідання, зважаючи на приписи процесуального закону позивач мав право подати письмову заяву про зміну (уточнення) предмета позову протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, як-то визначено ч.3 ст. 262 КАС України, а саме до 14.05.2021.
Заяву про зміну предмету позову ОСОБА_1 подав 19.05.2021 через систему "Електронний суд", тобто поза межами строку, встановленого КАС України.
Отже, судом першої інстанції  не допущено порушень норм процесуального закону під час вирішення питання щодо прийняття заяви позивача про зміну предмету позову до розгляду.
Щодо доводів позивача про не роз`яснення судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження права на зміну предмету позову та строків, у які таке право має бути реалізовано, колегія суддів зазначає, що ч. 9 ст. 171 КАС України передбачено вичерпний перелік обставин, які мають бути зазначені судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
При цьому, такої підстави як роз`яснення права стороні щодо можливості подання заяви про зміну предмету позову вказаний перелік не містить.
Щодо вимоги позивача у апеляційній скарзі визнати протиправним та скасувати наказ директора Козельщинської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості "Про відмову щодо виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності ОСОБА_1 " № 8 від 21.04.2021 , колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Враховуючи, що позивачем в адміністративному позові не було заявлено позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 8 від 21.04.2021, заява про зміну предмету позову судом першої інстанції не розглядалась, отже у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо їх розгляду та висловлювання  будь-яких правових висновків з цих питань.
Інші доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Полтавського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 по справі № 440/3541/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.А. Спаскін