КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

___________________________________
Справа  №761/18088/18
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/13803/2021                                                                                                                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                         
                                                           судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                               суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
                                               при секретарі                      Баллі Л.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 6 серпня 2021 року (суддя Притула Н.Г.) за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним та за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
встановив:
 
рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду  від 11 серпня 2020 року, визнано недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 грудня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., за реєстровим №8974. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором 08-038/371 від 27 липня 2007 року, яка становить 549 733,31 швейцарських франків, що станом на 19 вересня 2019 року за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 13 628 422грн 54коп., за тілом кредиту; 517 721,98 швейцарських франків, що станом на 19 вересня 2019 року за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 12 834 830грн 59коп., за процентами; 2 870 413грн 13коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 3 710 840грн  95коп. - пені за несвоєчасне повернення відсотків, та за кредитним договором 08-038/484 від 5 жовтня 2007 року, яка становить 207 023,77 швейцарських франків, що станом на 19 вересня 2019 року за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 5 132 320грн 28коп., за тілом кредиту; 197 476,89 швейцарських франків, що станом на 19 вересня 2019 року за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті становить 4 895 643грн 85коп., за відсотками; 391 795грн 61коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1 415 859грн 18коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна. 
                                                                           
У листопаді 2019р. АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк», посилаючись на те, що з 17 вересня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» перебуває в стані припинення шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15 жовтня 2019 року рішенням №4/2019 загальних зборів АТ «Альфа-Банк» та рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що банк правонаступник набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 6 серпня 2021 року заяву АТ «Альфа-Банк» задоволено. Замінено сторону стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року у справі за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним та за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки з АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк». 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а заяву АТ «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Боржник посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, оскільки копії документів, долучених до заяви про заміну стягувача, не оформлені в установленому законодавством порядку та не надані суду у повному обсязі, а тому не підтверджують факт правонаступництва.
Крім того, жодного виконавчого листа по даній справі не видавалось, а отже в порядку вимог ст. 442 ЦПК України жодного стягувача у справі не існує, а існують сторони по справі - позивач та відповідач і відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України могла бути лише заміна сторони по справі (а не учасника виконавчого провадження).
Також боржник звертає увагу суду, що заява АТ «Альфа-Банк» підписана та подана представником без належних на те повноважень, оскільки долучена до заяви довіреність АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року не передбачає повноважень на подачу заяви про заміну сторони на стадії виконання рішення адвокатом Сергієнко О.М., який її підписав.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд задовольнив заяву, яка містила дві вимоги, однак фактично розглянув лише одну вимогу - заміну сторони стягувача у примусовому виконанні судового рішення суду. Результати розгляду другої вимоги заяви в резолютивній частині оскаржуваної ухвали не відображено, що в порядку вимог ст. ст. 260, 376 ЦПК України є підставою скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що суду першої інстанції надані всі документи, які підтверджують правонаступництво АТ «Альфа-Банку».
ОСОБА_4 , про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлений на електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі (с.с.78-79, т. 5), у судове засідання не з`явився, клопотання про перенесення судового засідання не подав.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялися за зазначеними у апеляційній скарзі адресами, однак судові повістки-повідомлення повернулися до суду без вручення з відмітками листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.89-90, 91-92, т.5).
Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною 
                                                                               
чи іншим учасником справи.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Виходячи з вищезазначених норм процесуального права, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судове повідомлення отримали, у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, що відповідно до ст. 372 ЦПК України є підставою для розгляду апеляційної скарги у їх відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Беженцева Ф.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Галаса П.В., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про  заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, суд першої  інстанції виходив з її  обґрунтованості, оскільки  заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Також суд першої інстанції зазначив, що відбулося припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», сторонами підписаний та затверджений передавальний акт, а відтак АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», яке було позивачем у даній справі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права, та відповідає наданим документам.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).
Відповідно до статті 512 ЦК України  кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Згідно з підпунктом "г" підпункту 11 пункту 4 статті 1 вказаного Закону приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується.
                                                                             
Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.
Отже вищевказаним Законом, який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації та капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".  
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 909/1411/13.
Таким чином, саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується.
Рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у даному акті, з 15 жовтня 2019 року виникає у АТ «Альфа-Банк». Рішенням позачергових загальних зборів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, оформленим протоколом № 4/2019, було вирішено затвердити Передавальний акт. В цей же день сторони підписали передавальний акт.
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що правонаступником всіх активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк».
Доводи апеляційної скарги, що надані АТ «Альфа-Банк» копії документів оформлені не у встановленому законом порядку та надані не у повному обсязі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суду надані копії рішення єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15 жовтня 2019 року та протоколу № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, передавального акту від 11 жовтня 2019року, які містять підписи осіб, та завірені адвокатом Сергієнко О.М. у визначений законом спосіб.
Посилання у апеляційній скарзі на відсутність виконавчого провадження, так як виконавчі листи на виконання рішення суду від 19 вересня 2019 року не видавалися, що на думку відповідача унеможливлювало заміну стягувача, колегія суддів вважає безпідставними.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.»
Доводи апеляційної скарги про те,що заява АТ «Альфа-Банк» підписана та подана представником без належних на те повноважень, оскільки долучена до заяви довіреність АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року не передбачає повноважень на подачу заяви про заміну сторони на стадії виконання рішення адвокатом Сергієнко О.М., який її 
                                                                           
підписав, спростовуються матеріалами справи, оскільки з копії довіреності, доданої до заяви про заміну сторони виконавчого провадження (с.с. 174, т. 3) вбачається, що адвокат Сергієнко О.М. має право підписувати та подавати будь-які заяви від імені банку. Вказана довіреність містить вичерпний перелік обмежень адвоката, серед яких відсутні обмеження щодо підписання та подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Твердження у апеляційній скарзі, що підставою для скасування чи зміни ухвали суду є та обставина, що суд прийняв судове рішення тільки стосовно однієї вимоги, зазначеної у заяві АТ «Альфа-Банк», однак не постановив судове рішення стосовно вимоги про видачу виконавчих листів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки для видачі виконавчих листів достатньо наявності рішення суду про задоволення вимог кредитора та ухвали про заміну стягувача, і діючими нормами процесуального права не передбачено обов`язку суду постановляти окремого судового рішення стосовно видачі виконавчих листів.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про заміну стягувача повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не були порушені норми процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 6 серпня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 27 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      І.М. Рейнарт  

Судді                                                                         Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк