Номер провадження: 22-ц/813/1347/21 
Номер справи місцевого суду: 522/13371/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого - Громіка Р.Д.,
суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17058,68 грн. за кредитним договором № б/н від 22.11.2013 року та судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнено з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 17058,68 гривень 68 копійок. Стягнено з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" судові витрати в розмірі 1378.00 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 18 листопада 2013 року паспорт громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був втрачений. Виявивши зникнення паспорту ОСОБА_1 невідкладно 19 листопада 2013 року звернулась до відділу поліції із заявою про втрату паспорта громадянина України. Договір б/н на отримання кредиту у розмірі 1600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, невиконання умов якого стало підставою для звернення банком до суду, був укладений 22 листопада 2013 року, тобто через 3 дні з моменту втрати ОСОБА_1 паспорту.

Порядок розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 26 листопада 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що 22 листопада 2013 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно із ст. ст. 526, 527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за Договором відповідач ОСОБА_1 станом на 09.06.2016 року має заборгованість - 17058,68 грн., яка складається з наступного: 
1590,30 грн. - заборгованість за кредитом;
11479,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
500 грн. - штраф (фіксована частина); 
788,51 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов`язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до  ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобов`язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором.
Наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує.
Через невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором банк був змушений звернутись до суду та сплатити судові витрати.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн, що підтверджуються квитанцією, наявною в матеріалах справи.
Розглянувши справу, суд першої інстанції вважав заявлені позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що слід задовольнити.
Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.
18 листопада 2013 року паспорт громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був втрачений.
Виявивши зникнення паспорту ОСОБА_1 невідкладно 19 листопада 2013 року звернулась до відділу поліції із заявою про втрату паспорта громадянина України.
Відповіддю Шевченківського ВП Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 21 листопада 2013 року (вих. №31/22-12607ЕО) ОСОБА_1 було повідомлено, що її заяву від 19 листопада 2013 року за фактом втрати паспорта зареєстровано в журналі єдиного обліку під №12607 від 19 листопада 2013 року (а.с. 56).
Із матеріалів справи вбачається, що договір №б/н на отримання кредиту у розмірі 1 600, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, невиконання умов якого стало підставою для звернення банком до суду, був укладений 22 листопада 2013 року, тобто через 3 дні з моменти втрати ОСОБА_1 паспорту.
Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що у неї не було жодного наміру на отримання платіжної картки з кредитним лімітом, свій підпис на Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку вона не ставила. 
Для підтвердження цього факту слідчим слідчого відділу Київського ВП у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Соколюк В.В. призначила по кримінальному провадженню №1201916048003899 від 12 листопада 2019 року почеркознавчу експертизу (а.с. 220-224).
Внутрішнім положенням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що при отриманні платіжної картки співробітниками банку проводиться ідентифікація особи, в тому числі проводиться її фотографування разом із платіжною карткою. Тобто, співробітниками банку на цифровий пристрій фотографується особа (портретна зйомка).
Такі цифрові данні (фотографія) зберігаються на електронних носіях та/або серверах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Банк до відзиву на заяву про перегляд заочного рішення долучив Фото клієнта з карткою (копію).
Матеріали справи містять фотографії особи, яка отримала кредитну карту, та фотографії вказаної особи у соціальній мережі Facebook.
Апеляційний суд, дослідивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку, що особа, яка отримала кредитну картку, за зовнішніми даними не схожа на ОСОБА_1 , фотографії якої наявні на копії паспорту, який був викрадений.
Таким чином, ОСОБА_1 не є стороною кредитного договору, укладеного між невідомою особою та ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Розподіл судових витрат.
У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2067 гривні, а апеляційна скарга задоволена, а тому з АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума у розмірі 2067 гривень.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року скасувати.
Постановити у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 )сплачену суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2067 гривень.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 26 листопада 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк