ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14742/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 грудня 2021 року                                                                                          м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 

Головуючий суддя: 	Черпіцька Л.Т. 	
 	Пилипенко О.Є. 	
судді:	Собків Я.М. 	

за участю секретаря:                                                                             Зуєнка Д.П. 
 за участю: 
 представника  позивача Маліновська А.А.,       

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"   на   рішення   Окружного адміністративного суду міста Києва   від   16.08.21   у справі за адміністративним позовом   Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"   до   Офісу великих платників податків ДПС   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №  , 

В С Т А Н О В И Л А: 

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - позивач) звернувшись до Окружного адміністративного суду міста Києва просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.04.2018 № 0003094613 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 3 525 512,54 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Мотивуючи апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення у справі. Зокрема, апелянт вказує на те, що позивачем 27.12.2017 було укладено договори № 971/2, 971/3 та 971/5 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 № 971. Організація взаєморозрахунків передбачена розділом «Порядок проведення розрахунків» та стосується сум бюджетних коштів у сумі 216 000 000,00 грн, 232 233 893,74 грн та 171 739 095,45 грн, всього - 619 972 989,19 грн. вказана відповідачем в акті перевірки сума бюджетних коштів у сумі 101 429 662,83 грн, на яку нараховано штрафні санкції відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень, що є складовою частиною 619 972 989,19 грн - нараховані на субвенції з державного бюджету місцевому бюджету. Погашення позивачем податкового боргу за рахунок субвенцій з державного бюджету України на підставі укладених договорів обумовлює відсутність вини позивача та підстав для застосування до позивача штрафних санкцій. У обґрунтуванні своєї позиції позивач посилається на судову практику Верховного Суду у справі № 820/4728/17 від 31.05.2019.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 ПК України відповідачем у 2017 році проведено камеральні перевірки позивача з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, за результатами проведених перевірок. 
Перевіркою у 2017 році ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток, згідно податкових повідомлень рішень, на загальну суму 101 429 662,83 грн, а саме:
•          від 08.02.2017 № 0000574613, за яким визначено суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями у сумі 3 587 476,00 грн (акт перевірки від 19.01.2017 № 22/28-10-46-13-00178353) із затримкою на 65 календарних днів;
•          від 13.05.2017 № 0003304613, за яким визначено суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями у сумі 3 757 845,80 грн (акт перевірки від 19.04.2017 № 245/28-10-46-13-00178353) із затримкою на 31 календарний день;
•          від 13.05.2017 № 0003314613, за яким визначено суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями у сумі 21 578 102,93 грн (акт перевірки від 19.04.2017 № 245/28-10-46-13-00178353) із затримкою на 31 календарний день;
•          від 14.07.2017 № 0005404613, за яким визначено суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями у сумі 35 255 125,40 грн (акт перевірки від 27.06.2017 № 383/28-10-46-13-00178353) із затримкою на 8 календарних днів;
•          від 14.07.2017 № 0005534613, за яким визначено суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями у сумі 37 251 112,70 грн (акт перевірки від 26.06.2017 № 379/28-10-46-13-00178353) із затримкою на 6 календарних днів.
Зазначені податкові повідомлення-рішення ПрАТ «ДТЕК Павлоградвігулля» були оскаржені в адміністративному та судовому порядку, зокрема за даними Єдиного державного реєстру судових рішень:
1.          постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі № 804/3001/17 суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідачем до позивача штрафу за затримку у сплаті 3 587 476,00 грн грошового зобов`язання за оспорюваним ППР від 08.02.2017 № 0000574613;
2.          постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 804/5094/17 суд дійшов висновку про правомірність застосування відповідачем до позивача штрафу за затримку у сплаті 3 757 845,80 грн грошового зобов`язання за ППР від 13.05.2017 № 0003304613 та у сплаті 21 578 102,93 грн ППР від 13.05.2017 № 0003314613;
3.          ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 804/6783/17 позов про визнання протиправним та скасування ППР від 14.07.2017 № 0005404613 залишено без розгляду.
4.          ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 804/6782/17 позов про визнання протиправним та скасування ППР від 14.07.2017 № 0005534613 залишено без розгляду. 
Варто зазначити, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна справа № 0440/5458/18 за позовом ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування ППР від 11.04.2018 № 0003084613 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 5 067 189,75 грн.; ППР від 11.04.2018 № 0003094613 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 3 525 512,54 грн.
Оцінюючи оскарженню ППР від 11.04.2018 № 0003094613 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 3 525 512,54 грн у справі № 0440/5458/18, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про закриття провадження у даній справі.
ВП ВС у справі № 522/1528/15-ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18, де акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову».
У 2018 році контролюючим органом проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях - рішеннях, за результатами якої складено акт перевірки від 16.03.2018 року № 101/28-10-46-13-00178353.
11.04.2018 на підставі акта перевірки № 101/28-10-46-13-00178353 контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 0003084613 та № 0003094613, якими зобов`язано позивача сплатити штраф за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств.
Податковим повідомленням-рішенням від 11.04.2018 № 0003094613 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств (за ППР від 14.07.2017 № 0005404613 та ППР від 14.07.2017 № 0005534613) визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України та на підставі статті 126 ПК України за затримку на 8 та 6 календарних днів, зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 7 250 623,81 грн протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення (при приведенні адміністративного або судового оскарження - протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження).
У розрахунку фінансових (штрафних) санкцій по акту камеральної перевірки позивача від 16.03.2018 № 101/28-10-46-13-00178353 (зворотній бік а.с.11 т.1) відповідачем визначено, що 19.12.2017 є граничним терміном для сплати узгодженого грошового зобов`язання у сумі 35 255 125,40 грн, що з огляду на несвоєчасну сплату податкового боргу у сумі 35 255 125,40 грн, який позивачем фактично було сплачено 27.12.2017 за платіжними дорученнями № 48, 49, 50 (загальна кількість днів прострочення 8 днів), а тому відповідач застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 10 % у сумі 3 525 512,54 грн.
27.12.2017 позивачем із ГУ Державної казначейської служби України у Донецькій області, Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації, департаментом житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації, Комунальним підприємством «Вода Донбасу», Державним підприємством «Енергоринок», ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» та ПАТ «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» укладено договори № 971/2, № 971/3, № 971/5 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 № 971.
Предметом зазначених договорів - є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевому бюджету, передбаченого ст. 36 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» відповідно до порядку та умов надання у 2017 році субвенцій з державного бюджету обласному бюджету Донецької області на погашення заборгованості за електричну енергію підприємств водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 № 971.
Організація взаєморозрахунків передбачена у розділі договорів «Порядок проведення розрахунків» та стосується бюджетних коштів у сумах 216 000 000,00 грн, 232 233 893,74 грн, 171 739 095,45 грн, всього - 619 972 989,19 грн. Взаєморозрахунок відповідно до укладеного договору підтверджено платіжними дорученнями.
Позивач вважає, що штрафні санкції нараховано відповідачем на субвенції з державного бюджету місцевому бюджету. З огляду на наведене, погашення податкового боргу здійснено за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах, як передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 971, а тому, на думку позивача, погашення позивачем податкового боргу за рахунок субвенцій з державного бюджету України на підставі укладених договорів про організацію взаєморозрахунків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, обумовлює відсутність вини позивача та підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтями 57, 126 Податкового кодексу України. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути зокрема своєчасність сплати узгодженої суми грошового зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визнається податковим боргом платника податків.
Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, є наявність несплаченої платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки (податкового боргу).
Як встановлено судом першої інстанції, граничним строк сплати суми податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 35 255 125,40 грн., визначеної в податковому-повідомленні рішенні від 14.07.2017  №0005404613, є 19.12.2017.
Згідно акту перевірки, позивач фактично сплатив суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 35 255 125,40 грн. лише 27.12.2017, тобто із затримкою на 8 календарних днів. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не застосуються норми статей  57  та  126 Податкового кодексу України, оскільки заборгованість зі сплати податку на прибуток сплачена на підставі договорів про проведення взаєморозрахунків відповідно до механізму погашення податкової заборгованості за рахунок субвенції з державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 №971 та договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 №971, є необґрунтованими, з огляду на таке. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 № 971 відповідно до частини другої статті 97 Бюджетного кодексу України  та  статті 36 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» затверджено Порядок та умови надання у 2017 році субвенції з державного бюджету обласному бюджету Донецької області на погашення заборгованості за електричну енергію підприємств водопостачання, що додаються.
Пунктами 1-3 вказаного Порядку передбачено, що субвенція надається з державного бюджету обласному бюджету Донецької області на погашення заборгованості за електричну енергію підприємств водопостачання за рахунок джерел, визначених у    пункті 13 статті  11    та    статті  36    Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».
Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості підприємств водопостачання Донецької області за електричну енергію перед підприємствами електроенергетичної галузі, що не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків.
Підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами водопостачання (далі - надавачі послуг) та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без урахування пені, штрафних і фінансових санкцій) на дату укладення такого договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2017 між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та іншими учасниками, у тому числі Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області, укладено договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 №971 за №971/2, №971/3, №971/5 (а.с. 12-17).
Предметом вказаних договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевому бюджету, передбаченою статтею 36 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», відповідно до Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету обласному бюджету Донецької області на погашення заборгованості за електричну енергію підприємств водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017    №971.
За умовами вказаних договорів (пункти 10, 11 договорів) на користь ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» перераховуються кошти у сумі 216  000  000,00 грн., 232  233  893,74  грн. та 171    739    095,45 грн., які останній перераховує для сплати погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємств, з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму такого боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) боргу.
З наведеного вбачається, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 №971 кошти для ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» перераховуються саме з метою погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємств, з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, тобто суми грошового зобов`язання, не сплаченого у строк, встановлений Податковим кодексом України.
При цьому, за визначенням підпункту  14.1.175 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Як підтверджують матеріали справи, сума податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 35 255 125,40 грн., визначена в податковому-повідомленні рішенні від 14.07.2017  №0005404613, не сплачена в установлений пунктом  57.3 ПК України строк, тобто до 19.12.2017 включно. А тому, з 20.12.2017 вказана сума податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 35 255 125,40 грн. отримала статус податкового боргу, що не заперечується позивачем.
У свою чергу, відповідно пункту  126.1  статті  126 Податкового кодексу України, штраф нараховується саме на суму погашеного податкового боргу.
Отже, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на ту обставину, що до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не застосуються норми статей  57  та  126 Податкового кодексу України, не заслуговують на увагу, оскільки Податковий кодекс України, зокрема, статті 57 та 126, не передбачають особливостей сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у випадку погашення податкової заборгованості за рахунок субвенції з державного бюджету, зокрема в частині продовженого строку сплати або звільнення від відповідальності за порушення граничного строку сплати.
Крім того, не заслуговують на увагу і посилання скаржника на практику Верховного Суду у справі № 820/4728/17 від 31.05.2019, оскільки правова позиція Верховного Суду у даних справах сформована за інших обставин, ніж у даній справі, та не відповідає вимогам статей 57 та 126 ПК України. Зокрема, договори про організацію взаєморозрахунків, досліджені Верховним Судом, укладались до моменту коли суми грошових зобов`язань платників податків набули статусу податкового боргу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штраф відповідно до пункту  126.1  статті  126 Податкового кодексу України.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ДТЕК Павлоградвугілля» та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст.ст.241, 242, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325  КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу   Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"   залишити без задоволення, а  рішення   Окружного адміністративного суду міста Києва   від   16.08.21   - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.   
Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року.  

Головуючий суддя: 	Л.Т. Черпіцька 	
судді:	О.Є. Пилипенко 	
 	Я.М. Собків