ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/712/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Бєлової Л.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» до Антимонопольного комітету України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба автомобільних доріг в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» звернулося з позовом до суду, в якому просить:
-          визнати протиправним і скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 10.12.2020 №22865-р/пк-пз;
-          зобов`язати Антимонопольний комітет України повторно розглянути скаргу ТОВ «Транс Лайн Груп» від 27.11.2020 №1892, номер скарги, присвоєний електронною системою UA-2020-11-18-005295-а.а1, із зазначенням в резолютивній частині рішення висновку по кожному пункту скарги окремо.
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваного рішення з огляду на те, що воно прийняте не у спосіб, визначений Законом України «Про публічні закупівлі», оскільки в ньому не зазначено висновок щодо наявності або відсутності порушення процедури закупівлі, а підстави та обґрунтування прийняття рішення не узгоджуються з прийнятим рішенням (резолютивна частина не відповідає мотивувальній частині рішення). Резолютивна частина рішення не містить відомостей стосовно вирішення всіх питань, порушених позивачем у скарзі, зокрема, про часткове припинення її розгляду, що зумовлює обов`язок відповідача повернути скаржнику плату за подання скарги у відповідній частині. Прийняття такого рішення відповідачем порушило право позивача на ефективний захист прав і законних інтересів як учасника процедури закупівлі, в тому числі права на повернення плати за розгляд скарги, передбаченого вищевказаним Законом.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначає, що позивач не оскаржує рішення від 10.12.2020 №22865-р/пк-пз по суті, а стверджує лише про порушення цим рішенням його права на повернення плати за подачу скарги, оскільки резолютивна частина не відповідає мотивувальній. Проте, оскаржуване рішення, яке є правильним по суті, оформлене відповідно до вимог закону, який не передбачає зазначення в резолютивній частині інформації про часткове припинення розгляду скарги. До того ж кошти, сплачені суб`єктом оскарження за подання скарги повертаються лише в тому випадку, якщо органом оскарження було прийнято рішення про припинення розгляду скарги в повному обсязі, а не в частині. Також зауважив, що позивач подав замовнику свою тендерну пропозицію для участі у процедурі закупівлі, що свідчить про його згоду з усіма вимогами тендерної документації. Крім того, у подальшому торги в установленому порядку на підставі пункту 1 частини другої статті 32 Закону України «Про публічні закупівлі» визнано такими, що не відбулися, а саме через подання для участі менше двох пропозицій.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що рішення відповідача порушує право позивача на його ефективний захист прав і законних інтересів як учасника процедури закупівель, в тому числі права на повернення плати за розгляд скарги, передбаченого Законом України «Про публічні закупівлі». Тобто належним захист порушеного права є повторний розгляд скарги із зазначенням в резолютивній частині рішення висновку по кожному пункту скарги окремо, що дозволить звернутися за поверненням плати за подання скарги скаржнику.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Служба автомобільних доріг в Чернігівській області була замовником публічної закупівлі з предметом  «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них в Чернігівській області на 2021 рік: Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів (окремими ділянками), Т-10-08 Київ-Літочки-Кіпті (окремими ділянками), Т-25-28 Козелець-Бобровиця (окремими ділянками), Т-25-35 Козелець-Карпилівка-Сорокошичі, Т-25-49 Козелець-Данівка, Т-25-53 Красилівка-Надинівка», оголошення про проведення якої опубліковане на веб-порталі Уповноваженого органу 18.11.2020 за №UA-2020-11-18-005595-а.
27.11.2020 позивач звернувся до відповідача в особі Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зі скаргою від 27.11.2020 №1892 на тендерну документацію замовника, в якій зазначив, що тендерна документація складена з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, містить незаконні дискримінаційні вимоги, що порушує права та законні інтереси ТОВ «Транс Лайн Груп» як потенційного учасника вказаної процедури закупівлі.
За подання указаної скарги позивач у встановленому порядку сплатив 13  300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27.11.2020 №3313 і не заперечується відповідачем. Указана сума автоматично була розрахована електронною системою закупівель.
За наслідками розгляду скарги відповідачем в особі Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення від 10.12.2020 №22865-р/пк-пз, яким позивачу відмовлено у задоволенні скарги.
Після оприлюднення відповідачем 11.12.2020 в електронній системі закупівель повного тексту вищевказаного рішення ДП «Прозорро» як адміністратор указаної системи перерахував сплачені позивачем за подачу скарги кошти до Державного бюджету.
Не погоджуючись із резолютивною частиною вказаного рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття Колегією оскаржуваного рішення не призвело до порушення права позивача щодо отримання коштів/частини коштів, сплачених ним за подання скарги, розгляд пункту 1 якої припинено.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон № 922-VIII).
Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до статті 3 Закону №922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція добросовісна конкуренція серед учасників; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Статтею 5 названого Закону визначено, що вітчизняні та іноземні учасники всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовник не може встановлювати дискримінаційні вимоги до учасників.
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону №922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Порядок діяльності постійно діючої адміністративної колегії (колегій) встановлюється відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 18 Закону №922-VIII скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель.
Абзацом другим частини другої указаної статті передбачено, що за подання скарги до органу оскарження справляється плата через електронну систему закупівель в день подання скарги, після чого скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка, яка разом зі скаргою автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 18 Закону №922-VIII у разі якщо орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає рішення про задоволення або часткове задоволення такої скарги, залишає її без розгляду у випадку, якщо замовником відповідно до цього Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі, або приймає рішення про припинення розгляду скарги у випадку, якщо замовником відповідно до цього Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі, плата за подання скарги повертається суб`єкту оскарження, а в інших випадках - перераховується до Державного бюджету України.
Розмір плати, порядок здійснення плати та її повернення суб`єкту оскарження у випадках, передбачених цією статтею, визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №292 «Про встановлення розміру плати за подання скарги та затвердження Порядку здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження» визначено, поміж іншого, що розмір плати розраховується автоматично електронною системою закупівель та округлюється до наступних 10 гривень, а також затверджено Порядок здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження.
Частиною десятою статті 18 Закону №922-VIII визначено, що орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на її підставі в межах одержаної за скаргою інформації та інформації, розміщеної в електронній системі закупівель. Рішення за результатами розгляду скарг приймаються органом оскарження виключно на його засіданнях.
Згідно з частиною одинадцятою статті 18 Закону №922-VIII орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, у якому зазначаються: висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі; висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні; підстави та обґрунтування прийняття рішення; у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.
Рішення органу оскарження містить таку інформацію: найменування органу оскарження; короткий зміст скарги; мотивувальну частину рішення; резолютивну частину рішення; строк оскарження рішення.
Отже, орган оскарження перевіряє рішення, дії чи бездіяльність замовника, зокрема, й тендерну документацію на предмет їх відповідності законодавству у сфері публічних закупівель, за результатами якого приймає рішення відповідно до вимог, встановлених Законом №922-VIII.
Окрім того, рішення органу оскарження також повинне відповідати загальним вимогам до рішення суб`єктів владних повноважень, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на відповідність яким суд перевіряє таке рішення у разі його оскарження.
Як вбачається зі змісту скарги позивача, вона складалася із чотирьох частин, в яких позивач, стверджуючи про наявність у тендерній документації замовника низки дискримінаційних вимог, що суперечить законодавству, просив:
1) зобов`язати замовника виключити з пункту 3.1 додатку 2 до тендерної документації «Для підтвердження достовірності досвіду необхідно надати договір та відгук на виконання аналогічних послуг з експлуатаційного утримання, поточного, капітального ремонтів автомобільних доріг державного значення (роботи з зимового утримання), з підтвердженням факту виконання робіт з ремонту або обслуговування штучних споруд» словосполучення «державного значення»;
2) зобов`язати замовника виключити дискримінаційну вимогу, встановлену в пункті 3.1 додатку 2 до тендерної документації щодо надання відгуку на виконання аналогічних послуг;
3) зобов`язати замовника виключити з пункту 3.1 додатку 2 до тендерної документації дискримінаційну вимогу про надання додаткового позитивного відгуку від замовника (балансоутримувача) про виконання відповідного договору у разі виконання робіт на дорогах регіонів;
4) зобов`язати замовника усунути дискримінаційну вимогу щодо надання довідки (ок) всіх обслуговуючого(их) банку(ів) про наявність рахунку(ів) із залишками на рахунках та відсутність простроченої заборгованості по кредитах, видана(і) не раніше оприлюднення інформації про закупівлю.
Суд першої інстанції вірно вказав, що оскаржуване рішення, прийняте відповідачем за наслідками розгляду вищевказаної скарги, за формою відповідає вимогам, встановленим до рішення органу оскарження частиною одинадцятою статті 18 Закону №922-VIII, оскільки містить такі необхідні реквізити як: найменування органу оскарження; короткий зміст скарги; мотивувальну частину рішення; резолютивну частину рішення; строк оскарження рішення.
Мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить чотири частини, в якій Колегією викладено висновки щодо кожного із чотирьох питань, порушених позивачем у скарзі, та їх обґрунтування. При цьому позивач не заперечує ці висновки Колегії, а саме:
-          про усунення замовником порушень в тендерній документації, на які в пункті 1 скарги вказував позивач, шляхом внесення відповідних змін до тендерної документації, у зв`язку з чим на підставі частини тринадцятої статті 18 Закону №922-VIII Колегія припинила розгляд скарги в цій частині;
-          про відсутність підстав для задоволення пунктів 2-4 скарги, у зв`язку з тим, що скаржник не довів та документально не підтвердив неможливість виконати умови технічної документації, з якими не погоджувався в указаних пунктах скарни, а також не надав документального підтвердження, яким чином наведена вище умова тендерної документації порушує його права та законні інтереси, пов`язані з участю у процедурі закупівлі.
За наведених вище обставин Колегія в оскаржуваному рішенні зазначила про відсутність підстав для задоволення скарги та в резолютивній частині постановила відмовити ТОВ «Транс Лайн Груп» у її задоволенні.
Колегія суддів враховує, що резолютивна частина указаного рішення частково не узгоджується з його мотивувальною частиною, оскільки зважаючи на обґрунтування цього рішення, у задоволенні скарги належало відмовити лише в частині її пунктів 2-4, тоді як в частині пункту 1 розгляд скарги підлягав припиненню, тобто Колегія необґрунтовано не вказала в резолютивній частині рішення про припинення розгляду скарги в частині пункту 1.
Разом із тим, прийняття Колегією такого рішення не призвело до порушення прав та інтересів позивача, оскільки Порядком здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 292 передбачено вичерпні підстави для повернення плати за подання скарги.
Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення плати за подання скарги до органу оскарження через електронну систему закупівель та її повернення суб`єкту оскарження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 292, адміністратор перераховує плату за подання скарги до державного бюджету протягом двох робочих днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель рішення органу оскарження щодо: 1) відмови в задоволенні скарги; 2) залишення скарги без розгляду в разі, коли: суб`єкт оскарження подав скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення; скарга не відповідає вимогам частин другої - п`ятої та дев`ятої статті 18 Закону; до дня подання скарги замовником прийнято рішення про відміну тендеру чи визнання його таким, що не відбувся, відміну переговорної процедури закупівлі, крім випадку оскарження будь-якого з таких рішень; 3) припинення розгляду скарги у разі, коли суб`єкт оскарження подав скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення або скарга не відповідає вимогам частин другої - п`ятої та дев`ятої статті 18 Закону та зазначені обставини були встановлені органом оскарження після прийняття скарги до розгляду.
Згідно з пунктом 13 указаного Порядку адміністратор перераховує плату за подання скарги суб`єкту оскарження протягом двох робочих днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель рішення органу оскарження щодо: 1) задоволення або часткового задоволення скарги; 2) залишення скарги без розгляду в разі, коли замовником відповідно до Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі; 3) припинення розгляду скарги у разі, коли замовником відповідно до Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі.
За таких обставин, аналіз змісту пункту 13 згаданого Порядку дає підстави стверджувати, що цією правовою нормою не передбачено можливості у разі часткового припинення Колегією розгляду скарги перерахування чи часткового перерахування адміністратором коштів суб`єкту оскарження, сплачених ним за подання скарги.
Тобто, прийняття Колегією оскаржуваного рішення не призвело до порушення права позивача щодо отримання коштів/частини коштів, сплачених ним за подання скарги, розгляд пункту 1 якої припинено, оскільки в даному випадку підстави для повернення коштів відсутні навіть при викладенні резолютивної частини рішення суб`єкта владних повноважень в іншій редакції зі збереженням її мотивувальної частини в нинішній.
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 10.12.2020 №22865-р/пк-пз є правомірним та не підлягає скасуванню. При цьому, оскільки вимога позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути його скаргу із зазначенням в резолютивній частині рішення висновку по кожному пункту скарги окремо є похідною від вимоги про визнання протиправним і скасування цього рішення, яка задоволенню не підлягає, то в її задоволенні також необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 17.12.2021.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Л.В. Бєлова