СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року                             м. Харків                        Справа № 922/3987/19  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання  Міракова Г.А.
за участю представників:
позивач – Жирний О.С.;  
відповідач  - Юркова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача (вх.№2481Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року (суддя Лавренюк Т.А., повний текст складено 16.07.2021 р.) у справі №922/3987/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків
про стягнення 239 425 076,86 грн, - 

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовною заявою до АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 222820105,75 грн, пеню у розмірі 15 291992,21 грн, 3% річних у розмірі 1312978,90 грн, а також судовий збір у розмірі 672350,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані виявленням наявності небалансів за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору відповідачем природного газу, на підставі чого було здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".
Рішенням Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року (суддя Лавренюк Т.А., повний текст складено 16.07.2021) у справі №922/3987/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.
АТ "Укртрансгаз" з рішенням Господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити. Також, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що уклавши  договір транспортування природного газу № 1512000744 від 17.12.2015, сторони погодили, що договір виконується на умовах Кодексу ГТС і саме на підставі цього договору  АТ «Харківгаз»  отримав право доступу до інформаційної платформи, до якої відповідачем у спірний період було подано інформацію (шляхом завантаження файлів ЕЦП). Такі дії відповідача свідчать про виконання договору на умовах Кодексу ГТС в редакції, яка визначала порядок та умови вчинення дій з врегулювання щодобових небалансів. За таких обставин, на думку позивача, відповідачем вчинено дії щодо схвалення виконання договору саме в режимі добового балансування. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 (головуючий суддя Ільїн О.В., судді Склярук О.І., Хачатрян В.С.) поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року по справі №922/3987/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача  по справі №922/3987/19.          Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.          Призначено справу до розгляду на 20.09.2021 о 12:00.
У зв`язку із знаходженням у відпустці суддів Склярук О.І. і Хачатрян В.С., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Ільїн О.В., судді Гетьман Р.А., Слободін М.М. 
01.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10115), в якому  останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обгрунтування своїх заперечень вказує на те, що нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи. АТ «Укртрансгаз», посилаючись на договір транспортування природного газу № 1512000744, звернувся до суду з позовними вимогами про оплату за добові небаланси, які зазначеним договором не передбачені. Договору, який би регулював відносини між сторонами щодо врегулювання щодобових небалансів сторонами не укладалось, у зв`язку з чим, зобов`язання щодо оплати за добові небаланси не виникло. 
У судове засідання 20.09.2021 учасники сторін не з`явились, у зв`язку з чим, у судовому засіданні було оголошено перерву до 10:30 год. 20.10.2021.
У судове засідання 20 жовтня 2021 року з`явились представники сторін. 
Приймаючи до уваги необхідністю додаткового дослідження матеріалів справи, з метою забезпечення рівності прав учасників процесу, у судовому засіданні оголошено перерву до  03.11.2021 о 12:30 год. 
Через канцелярію суду 02.11.2021 АТ «Трансгаз» надіслав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке колегією суддів приєднано до справи. 
У судове засідання 03.11.2021 року з`явились представники сторін. 
У зв`язку з необхідністю додаткового дослідження матеріалів справи, з метою забезпечення рівності прав учасників процесу, колегія суддів оголосила перерву в розгляді справи до 17.11.2021 о 12:30. 
 У судовому засіданні 03.11.2021 представник позивача підтримав апеляційну скаргу, представник відповідача підтримав відзив на апеляційну скаргу у повному обсязі.
20.10.2021 представником АТ «Укртрансгаз» заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі № 922/3987/19 до розгляду Об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 918/450/20.
Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів відмовила у його задоволенні з огляду на таке. 
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей     227,     228 Господарського процесуального кодексу України     в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі. 
За змістом п. 5 ч.1 ст.     227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи. 
Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. 
Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18 та від 29.04.2020 у справі №903/611/19.
Разом з тим, всупереч наведених вимог законодавства, представником АТ «Укртрансгаз» у заявленому клопотанні не наведено мотивів об`єктивної неможливості розгляду даної справи, неможливості встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
По - перше, предметом спору у справі № 922/3987/19 є спір щодо правомірності стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № 1512000744 від 17.12.2015, укладеним між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". Предметом справи № 918/450/20 є стягнення з АТ «Рівнегаз» боргу за надані у березні - червні 2018 послуги з балансування обсягів природного газу (місячні небаланси) в сумі 86755892,94 грн. Тобто, даний спір фактично є спором щодо виникнення місячних небалансів та немає відношення до правовідносин у даній справі щодо добових небалансів, оскільки це різні правовідносини. 
По - друге, Об`єднана палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16 за первісним позовом АТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Одеський припортовий завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ПАТ "Одесагаз", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ ГК "Укргаз", Фонд державного майна України, про стягнення 440 990 385, 32 грн.; за зустрічним позовом - ПАТ "Одеський припортовий завод» до АТ "Укртрансгаз", про зобов`язання виконати умови договору транспортування природного газу №1512001142 від 17.12.2015.
Так, Верховним Судом у справі N 916/2090/16 встановлено, що апеляційний суд з урахуванням положень ч. 8 ст. 180 ГК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір №1512001142 від 17.12.2015 є неукладеним, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (потужностей та обсягу транспортування газу), і тому, такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін в тому числі і в частині дій, передбачених пунктом 11.4. такого договору.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволенні клопотання представника АТ «Укртрансгаз» про зупинення провадження у справі № 922/3987/19 до розгляду Об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 918/450/20.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як свідчать матеріали справи, 17.12.2015 між АТ "Укртрансгаз" (оператор) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) укладено договір транспортування природного газу № 1512000744.
Відповідно до п.2.1 договору, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в даному договорі вартість таких послуг.
Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим       постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.
У п. 2.3 договору сторони визначили послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).
Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п.2.4 Договору).
Згідно з п.2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.
За умовами п.2.6 Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.
Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п.2.7 Договору).
Відповідно до п.2.8 Договору Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.
Сторонами було складено та засвідчено підписами та печатками акти приймання-передачі природного газу № 3 за березень 2019 року, № 4 за квітень 2019 року, № 5 за травень 2019 року, № 6 за червень 2019 року.
У пункті 3.2 Договору сторони погодили, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.
Разом з тим п.4.1 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснювати додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.
Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п.5.1 Договору).
Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п.5.4 Договору).
На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи, за умовами п.5.5 договору, складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі -ЗВТ).
У п.9.1 Договору передбачено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.
Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою визначеною в п.9.2. Договору.
Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на веб-сайті (п.9.3 Договору).
Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п.9.4 Договору).
Відповідно до п.17.2 Договору усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через десять днів після настання таких змін.
У п.17.3 Договору сторони погодили, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.
29.11.2017 між      Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) укладено додаткову угоду № 1 до договору транспортування природного газу № 1512000744 від 17.12.2015.
У вищезазначеній додатковій угоді п.9.4 розділу IX викладено в такій редакції:
“ 9.4. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру, замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.
Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим       постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року N 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.”.
Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:
- за березень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 127 917 140,8 м. куб.       на загальну вартість 123 434 719,52 грн.;
- за квітень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 627 677,182 м. куб. на загальну вартість 54 977 817,53 грн.;
- за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 367 924,223 м. куб. на загальну вартість 30 228 373,49 грн.;
- за червень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 163 643,616 м. куб. на загальну вартість 14 192 602,62 грн.
На підтвердження наявності у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, позивач надав акти врегулювання щодобових небалансів № 03-2019-1512000744 за березень 2019, № 04-2019-1512000744 за квітень 2019, № 05-2019-1512000744 за травень 2019, № 06-2019-1512000744 за червень 2019 та коригуючий акт № 03-2019-1512000744-05 за березень 2019 до акту       № 03-2019-1512000744 за березень 2019, довідки № 1 про добові небаланси АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, квітень, травень та червень 2019 року, довідки № 2 про добові небаланси      АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок несанкціонованого відбору природного газу споживачами з газорозподільної системи за березень, квітень, травень 2019, довідки № 3 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" за березень, квітень, травень, червень 2019, реєстри завантаження файлів до Інформаційної платформи.
У зв`язку з несплатою добових небалансів, АТ “Укртрансгаз” звернувся з позовом про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 222820105,75грн заборгованості за транспортування природного газу відповідно до умов договору № 1512000744 від 17.12.2015, яка виникла внаслідок добових небалансів за березень-червень 2019, пені у розмірі 15291992,21грн, 3% річних у розмірі 1312978,90грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд дійшов висновку про те, що укладений між сторонами договір, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та не встановлює зобов`язання відповідача щодо їх оплати. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими       постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, а також положеннями       Закону України “Про ринок природного газу”, Цивільного та       Господарського кодексів України.
Пунктами 7, 45 ч.1       ст.1 Закону України “Про ринок природного газу”       визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України “Про ринок природного газу”, транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.
Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений       постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.
Згідно з п.2 гл.1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого       постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.
Відповідно до п.1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.
Саме договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.
Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.
Відповідний висновок відповідає висновку, зробленому у постанові Верховного суду від 27.05.2021 у аналогічній справі № 904/5807/19. 
В силу положень п.5 глави 1 розділу І Кодексу, договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги). 
Пунктом 1 ч.2     ст.11 ЦК України     передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України     договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України     визначено, що відповідно до     статті 6 цього Кодексу     сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього     Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).
Відповідно до     статті 638 ЦК України     договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом частини другої, третьої     статті 180 ГК України     господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.
У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.
Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду (аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі №910/22058/17).
Частинами 1, 2, 3     ст. 180 Господарського кодексу України     встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами в передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Передбачений Кодексом ГТС порядок оплати послуг з балансування діє лише у випадку укладення сторонами договору про надання послуг з балансування. 
Укладений між позивачем та відповідачем договір транспортування природного газу від 17.12.2015  № 1512000744 не передбачає порядок оплати у разі виникнення у замовника добового небалансу.
Пунктом 2.3 Договору визначені послуги, які можуть бути надані відповідачу за спірним Договором.
Зазначений перелік послуг є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів не передбачає.
Разом із тим, суд вважає за необхідне відзначити, що під час існування між сторонами відносин за спірним договором змінилося законодавство (Кодекс газотранспортної системи), яке регулює відносини між позивачем (Оператором ГТС) та відповідачем (Оператором ГРМ, Замовником).
01.03.2019      постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1437 “Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років”       відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через Інформаційну платформу оператора ГТС. 
Пунктом 11 вказаної      постанови передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи (позивача) з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією       постановою. В даній редакції типового договору передбачений, в тому числі порядок оплати добових небалансів.
          Однак, доказів того, що відповідні зміни були внесені сторонами до договору, суду позивачем не надано. 
Укладений між сторонами договір не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та не встановлює зобов`язання відповідача щодо їх оплати.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати добових небалансів в примусовому порядку.
Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що відповідачем вчинено дії, якими схвалено виконання Договору саме в режимі добового балансування, а тому відповідач втратив право стверджувати, що укладений між сторонами Договір не передбачає врегулювання щодобових небалансів, суд вважає безпідставними з огляду на таке.
У п. 17.2 Договору сторони погодили, що усі зміни та доповнення до цього Договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. За пунктом 17.3 Договору у разі внесення та затвердження Регулятором зміни до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести зміни до цього договору.
Позивачем не надано суду доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами існував договір в редакції, яка б передбачала врегулювання щодобових небалансів, або ними були внесені відповідні зміни до вже існуючого Договору в порядку, встановленому Договором, а саме письмово з підписами уповноважених осіб.
При цьому в позовній заяві позивач посилається на порушення пункту 2.6 Договору, відповідно до якого Замовник має оплачувати послуги на умовах, зазначених в Договорі, тоді як вказаний Договір не передбачає вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів та оплату такого балансування, а регулює лише визначення вартості місячного небалансу та порядок його оплати.
Пункт 9.1 Договору передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише Замовник.
Відповідно до п.6 глави 6 розділу Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.
Таким  чином, норми Кодексу ГТС передбачають наявність попередньої згоди замовника послуг транспортування природного газу на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу і така згода повинна буди надана на умовах договору на транспортування природного газу.
Однак, між сторонами відсутній договір, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів та відсутня згода на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу.
Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено вчинення щодобового балансування і понесення, пов`язаних з таким балансуванням витрат.
Враховуючи, що Договір, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та обов`язку відповідача з оплати такого врегулювання, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості у розмірі 222820105,75 грн. 
Оскільки позовні вимоги про стягнення 15291992,21 грн - пені та 1312978,90 грн - 3% річних є похідними від основного зобов`язання, судом першої інстанції також правомірно відмовлено у їх задоволенні. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції не було порушено норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення. 
Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при ухваленні рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року у справі №922/3987/19.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року у справі №922/3987/19 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Харківської області від 08 липня 2021 року у справі №922/3987/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2021.

Головуючий суддя                                                                   Ільїн О.В.

Суддя                                                                                           Гетьман Р.А. 

Суддя                                                                                           Слободін М.М.