ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua                                   

Головуючий суддя у першій інстанції:  Пащенко К.С.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року                                                                              Справа № 640/18228/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Грибан І.О., Карпушової О.В., 
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представника позивача          Вовк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року у справі 

за позовом           Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до                     товариства з обмеженою відповідальністю 
                              «Фінансова компанія «Власний Дім»

про                     стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку ( далі - позивач) звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний Дім» (далі - відповідач) про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» (код за ЄДРПОУ 35057553) штрафу в розмірі 5 100,00 грн до Державного бюджету України на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу та отримання ним копії актів від 11.01.2020 №  19/14-2/13 та від 05.02.2020 №  146/14-2/13 та постанов №  38/19/14/2-13-П від 05.02.2020 і №  88/146/14-2/13-П від 21.02.2020, якими до нього застосовано штраф, що у сукупності вказує на порушення порядку розгляду справи про порушення законодавства про фінансові послуги та на відсутність правових підстав для стягнення штрафу судовому порядку.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій наполягає на тому, що відповідачу за його адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було направлено як копії актів про правопорушення, так і копії постанов про накладення на нього штрафів.
На підтвердження таких доводів апелянт посилається на матеріали справи та стверджує, що суду першої інстанції були надані відповідні докази.
При цьому, апелянт зазначає, що заявлена ним сума штрафу підлягає стягненню з відповідача, оскільки він не сплатив її в добровільному порядку.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити постанову про задоволення його позову в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строки, установлені судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) було проведено перевірку ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім», за результатами якої складено акт про порушення, вчинені ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» на ринку фінансових послуг, від 11.01.2020 №  19/14-2/13.
У вказаному акті встановлено факт ненадання до Нацкомфінпослуг щомісячної звітності за листопад 2019 року до 26.12.2019.
На підставі зазначеного акту від 11.01.2020 №  19/14-2/13 Нацкомфінпослуг прийнято постанову № 38/19/14/2-13-П від 05.02.2020 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою на підставі ч. 1 ст. 39, п. 3 ч. 1 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» застосовано до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний Дім» штрафну санкцію у розмірі 3  400,00 грн.
Також позивачем було проведено перевірку відповідача, за результатами якої складено акт про порушення, вчинені ТОВ «Фінансова компанія «Власний Дім» на ринку фінансових послуг, від 05.02.2020 №  146/14-2/13, яким установлено факт ненадання до Нацкомфінпослуг щомісячної звітності за грудень 2019 року до 27.01.2020.
На підставі вказаного акта Нацкомфінпослуг прийнято постанову №  88/146/14-2/13-П від 21.02.2020 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою на підставі ч. 1 ст. 39, п. 3 ч. 1 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» застосовано до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Власний Дім» штрафну санкцію у розмірі 1  700,00 грн.
Вказаними постановами відповідача було повідомлено, що про виконання або про відмову від добровільного виконання постанов необхідно письмово повідомити Нацкомфінпослуг у термін до 21.02.2020 та 20.03.2020 відповідно з одночасним наданням у разі сплати штрафу документів, що підтверджують його сплату (оригінал квитанції або іншого платіжного документу).
          У зв`язку з несплатою відповідачем штрафу у загальній сумі 5 100,00 грн в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 № 448/96-ВР (далі - Закон № 448/96-ВР), «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-III (далі - Закон № 2664-III), Положенням про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженим розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319 (далі - Положення № 2319).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 1 Закону № 448/96-ВР визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.
Відповідно до пункту 14 статті 8 Закону № 448/96-ВР до повноважень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку належить накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.
Пунктами 6 та 7 частини 1 статті 11 Закону № 448/96-ВР передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції, зокрема, за неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 39 Закону № 2664-III, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 21  Закону №  2664-III, державне регулювання щодо інших ринків фінансових послуг здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Частиною 1 статті 28  Закону №  2664-III встановлено, що  Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення (пункт 10); звертається до суду та господарського суду з позовами (заявами) у зв`язку з порушенням законодавства України про фінансові послуги (пункт 11).
Згідно з ч. 1 ст. 39  Закону №  2664-III, у  разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 40  Закону №  2664-III встановлено, що  Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.
За приписом п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону №  2664-III, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 41 Закону №  2664-III рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді.
Штрафи, накладені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стягуються у судовому порядку.
Порядок застосування Нацкомфінпослуг заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги затверджено розпорядженням Національноїкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319 «Про затвердження Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України».
Відповідно до п.п. 3 п. 2.1. Положення №  2319, Нацкомфінпослуг може накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Розділом  ІV «Провадження у справі про правопорушення»  Положення №2319 встановлено, зокрема, що провадження у справі про правопорушення є обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1-9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення (пункт 4.1).
Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.
Згідно з пунктом 4.2. Положення №  2319, акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення.
Відповідно до п. 4.8. Положення №  2319, примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п`яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.
Пунктом 4.17 Положення №  2319, рішення про застосування заходу впливу або закриття справи про правопорушення оприлюднюється на сайті Нацкомфінпослуг та надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, або в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем у порядку, встановленому законодавством, або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис протягом 5 робочих днів з дати його прийняття.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що обов`язковою передумовою для прийняття Нацкомфінпослуг рішення про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу є здійснення провадження у справі про правопорушення, яке передбачає складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення; надіслання або вручення примірника акта про правопорушення особі, відносно якої здійснюється провадження; надання особі можливості подати пояснення по суті правопорушення та взяти участь у розгляді справи про правопорушення; перевірку уповноваженою особою Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено накладення штрафу, своєчасності повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.
При цьому, прийняте Нацкомфінпослуг рішення про застосування заходу впливу у вигляді накладення штрафу надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем у порядку, встановленому законодавством, або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис протягом 5 робочих днів з дати його прийняття.
Разом з тим, виключно невиконання особою відповідного отриманого нею рішення Нацкомфінпослуг про застосування штрафних санкцій є підставою для стягнення відповідної суми штрафу в судовому порядку.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано належним і допустимих в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів направлення відповідачу та отримання ним постанов про накладення на нього штрафних санкцій, щодо стягнення яких Нацкомфінпослуг звернулося до суду з цим позовом.
Водночас, доводи апелянта про те, що такі докази містяться у матеріалах справи, є безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні не лише докази отримання відповідачем відповідних постанов, а й навіть докази того, що такі постанови та акти перевірок, на підставі яких вони винесені, взагалі йому направлялися.
У контексті аналізу зазначених доводів апелянта судова колегія також зазначає, що єдиний наявний у справі список рекомендованих листів та фіскальний чек Укрпошти стосуються направлення відповідачу копії позовної заяви /т.1 а.с.8/. 
Таким чином, перевіривши ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та до уваги не приймає.
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 17 листопада 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                       І.О. Грибан

                                                                                О.В. Карпушова