ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р. 	Справа № 520/2261/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.04.21  по справі № 520/2261/21 за позовом               ОСОБА_1 до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач,  ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 233 від 20.01.2021 головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 07.01.1988 по 27.05.1988, з 30.08.1990 по 31.10.1997, період навчання в СПТУ №79 міста Перевальськ Ворошиловградської області з 01.09.1984 по 30.12.1987 та період проходження військової служби в лавах Радянської Армії з 11.06.1988 по 04.06.1990; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі трудової книги НОМЕР_2 та уточнюючих довідок №608 від 07.09.2020, №609 від 07.09.2020, №610 від 07.09.2020, №547 від 25.09.2020, №611 від 07.09.2020, №612 від 07.09.2020, №613 від 07.09.2020, № 614 від 07.09.2020, №615 від 07.09.2020, №616 від 07.09.2020, №546 від 25.09.2020, №548 від 25.09.2020, №549 без номера та дати, посвідченої копії наказу № 01 від 08.05.2020, історичної довідки №617 від 07.09.2020, посвідченої копії довідки про експертизу умов праці №11/0391-33 від 27.01.2009, посвідченої копії наказу №382 від 30.12.2008, посвідченої копії переліку атестованих робочих місць до наказу №382 від 30.12.2008, посвідченої копії листа Луганської ОДА №69/05-489 від 09.06.1998, посвідченої копію наказу про результати атестації №350 від 18.06.1998, посвідченої копії переліку атестованих робочих місць до наказу №350 від 18.06.1998 з урахуванням висновків викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та виплатити заборгованість, що виникла, починаючи з 18.01.2021; допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 20.04.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано рішення № 233 від 20.01.2021 відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022,       код ЄДРПОУ 14099344) зарахувати до пільгового стажу по списку № 1 період роботи ОСОБА_1        ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )       з 07.01.1988 по 27.05.1988, з 30.08.1990 по 31.10.1997.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022,       код ЄДРПОУ 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1        ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 18.01.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 з врахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У задоволенні решти позову  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами, передбаченими ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. При цьому посилається на те, що норми цього Закону є діючими, а отже підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог змінити, виклавши резолютивну частину рішення з урахуванням вимог, заявлених в позовній  заяві.
Колегія суддів зазначає, що  відповідно ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Пунктом третім частини 2 цієї статті передбачено, що відзив на апеляційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги. 
Водночас не згода з прийнятим рішенням суду реалізовується у спосіб подання апеляційної скарги за формою та в строки, що встановлені статтями 295 та 296 КАС України. Оскільки позивачем не реалізовано своє право на подання апеляційної  скарги, вимоги позивача про зміну резолютивної частини рішення суду, що оскаржується відповідачем,  викладені у відзиві на апеляційну скаргу, судом не розглядаються. 
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311  КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.01.2021 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 та надав, серед іншого наступні документи: трудову книжку НОМЕР_2 , військовий квиток НОМЕР_3 , довідки, що уточнюють пільговий характер роботи №608 від 07.09.2020, №609 від 07.09.2020, №610 від 07.09.2020, №547 від 25.09.2020, №611 від 07.09.2020, №612 від 07.09.2020, №613 від 07.09.2020, № 614 від 07.09.2020, №615 від 07.09.2020, №616 від 07.09.2020, №546 від 25.09.2020, №548 від 25.09.2020, диплом № НОМЕР_4 , №549 без номера та дати, посвідчену копію наказу № 01 від 08.05.2020, історичну довідку №617 від 07.09.2020, посвідчену копію довідки про експертизу умов праці №11/0391-33 від 27.01.2009, посвідчену копію наказу №382 від 30.12.2008, посвідчену копію переліку атестованих робочих місць, посвідчену копію листа Луганської ОДА №69/05-489 від 09.06.1998, посвідчену копію наказу про результати атестації №350 від 18.06.1998, посвідчену копію переліку атестованих робочих місць, довідку ВПО, свідоцтво про народження, паспорт, ідентифікаційний код.
Рішенням № 233 від 20.01.2021 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, вказуючи про відсутність пільгового стажу за списком №1. Уточнюючі довідки, посвідчені копії наказів про атестацію та переліків атестованих робочих місць відповідач не врахував, посилаючись на ст.9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - ЗУ №1207-УІІ), згідно якої будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, отже є необґрунтованим та протиправним, а тому підлягає скасуванню.При цьому суд виходив з того, що неврахування уточнюючих довідок, які видані підприємством з непідконтрольної території, буде порушувати конституційне право позивача на отримання пенсії, а тому доводи відповідача, що зазначені довідки не можуть бути прийняті до уваги з підстав того, що видані підприємством з непідконтрольної Україні території, є неприйнятними.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зарахування до страхового стажу період навчання в СПТУ №79 міста Перевальськ Ворошиловградської області з 01.09.1984 по 30.12.1987 та період проходження військової служби в лавах Радянської Армії з 11.06.1988 по 04.06.1990, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав спірним рішенням в цій частині  та зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається відмови відповідачем в зарахуванні періоду навчання та служби в армії, а матеріали справи не містять таких доказів.
Обираючи такий спосіб захисту порушених прав як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 з врахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, суд першої інстанції виходив з наявності дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії або рішення про відмову у її призначенні.
Колегія суддів зважає на те, що позивачем рішення суду першої інстанції в обраного способу захисту порушених прав та в частині відмови в задоволенні вимог позов про зарахування до страхового стажу період навчання в СПТУ №79 міста Перевальськ Ворошиловградської області з 01.09.1984 по 30.12.1987 та період проходження військової служби в лавах Радянської Армії з 11.06.1988 по 04.06.1990 не оскаржується, тому в цій частині правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду не надається.  
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII від 23 січня 2020 року у справв N 1-5/2018(746/15)  для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи  працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок  підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно частин 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження   спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах  застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за  час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно пункту 4.1 цього Порядку зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при  призначенні пенсії за віком на пільгових  умовах  для  зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Пунктом 4.3 цього Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації,  вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації  робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період  роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період  роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
В ході розгляду справи судом першої інстанції правильно встановлено, що протягом спірних періодів позивач працював на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача.
Крім того, факт роботи позивача у спірні періоди на зазначених посадах підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом, що підтверджує стаж роботи та даними уточнюючих довідок, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо непідтвердження пільгового стажу роботи позивача не можна визнати обґрунтованими.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що надані позивачем довідки видані на тимчасово окупованій території, а тому не мають юридичної сили є безпідставним, оскільки відомості, відображені в довідці, підтверджені записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 (справа №583/392/17), від 30.10.2018 (справа №234/3038/17),  та від 11.12.2018 (справа №360/1628/17), від 12.04.2021 (справа № 578/565/17).
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі                  № 520/2261/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов