ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р. 	Справа № 520/5889/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І.,  м. Харків, повний текст складено 12.05.21  по справі № 520/5889/21 за позовом               ОСОБА_1 до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання протиправною  відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
07.04.2021   ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 09.03.2021  пенсії за віком відповідно до Закону України України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії , тобто за 2018-2019 - 2020 роки в сумі 9118 грн. 81 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позовні вимоги задоволено частково. 
Скасовано рішення відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №21 від 10.03.2021 року.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 09.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії , тобто за 2018, 2019, 2020 роки.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що в даному випадку має місце не нове призначення, а перехід з одного виду пенсії на інший; пенсія за віком призначена згідно із Законом України "Про державну службу", тому заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" повинна визначатися з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" № 2148-VIII від 03.10.2017, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2014, 2015, та 2016 роки. Отже, головне управління вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення від 12.05.2021 по справі №520/5889/21 порушено норми матеріального права (статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), що істотно вплинуло на повноту з`ясування фактичних обставин справи та призвело до неправильного її вирішення справи по суті.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
09.03.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та просила здійснити нарахування пенсійної виплати з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018 - 2020 роки, яка становить 9118,81 грн.
Рішенням від 10.03.2021 №21 відділу перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено у задоволенні заяви.
В обґрунтування прийнятого рішення відповідач зазначив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної відати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідач уважає, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за віком згідно із Законом України "Про державну службу", тому має місце не нове призначення пенсії, а переведення, і згідно чинного законодавства необхідно проводити призначення пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середнього заробітку та при розрахунку застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014- 2016 рік в розмірі 5426 грн 60 коп, а не - 9118, 81 грн, як того вимагає позивач.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача, звернулась з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку має місце перехід з пенсії передбаченої Законом України "Про державну службу" на пенсію передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не переведення з одного виду пенсії передбаченого Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на інший вид передбачений останнім. У зв`язку з цим, суд першої інстанції виснував, що пенсійний орган має враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст.10 Закону №1058-IV).
Закон України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (за чинності якого позивачу призначено пенсію вперше) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.
Також вказаний Закон регулює питання пенсійного забезпечення державних службовців.
Виходячи з аналізу норм Закону №1058-IV, виплата пенсії за віком згідно із Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.
Як встановлено судом, отримуючи до 09.03.2021 пенсію за Законом України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", позивач не користувалась жодним з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV.
Тож звертаючись до відповідача із заявою від 09.03.2021 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою про призначенні пенсії, а саме - за 2018, 2019, 2020 роки, остання також вперше використала своє право на призначення пенсії згідно з даним законом.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Тобто частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до ст. 9 Закону), призначеної саме за Законом №1058-IV, на інший.
Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-IV.
При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії.
З огляду на вищезазначене вказані положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV щодо переведення з пенсії призначеної за іншим законом, зокрема за Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу", на пенсію за Законом №1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону №1058-IV.
У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.
Тому в даному випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом №1058-IV.
Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (провадження № 11-731апп18), які в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Таким чином, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії вперше згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні та виплаті ОСОБА_1 з 09.03.2021  пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії , тобто за 2018, 2019, 2020 роки.
Крім того, законодавча норма, визначена частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV може бути застосована лише за бажанням (згодою) пенсіонера при переведенні його з одного виду пенсії на інший вид в межах правового регулювання одним Законом України.
Як встановлено судом, позивач раніше не зверталася до відповідача із заявою щодо застосування до неї вказаної норми Закону, як і не зверталася щодо переведення на інший вид пенсії.
Позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, оскільки до 09.03.2021 отримувала пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".
Таким чином, оскільки звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV у березні 2021 року відбулося вперше, то застосування відповідачем у спірних відносинах ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV є безпідставним.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач мав призначити пенсію позивачу згідно із Законом №1058-IV виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, тобто враховуючи показник середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 577/2576/17, висновки якої, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Крім цього, колегія суддів ураховує, якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалася пенсія на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV, пенсія повинна обчислюватися на підставі положень статті 40 Закону №1058-IV як вперше призначена (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 03.10.2018 у справі № 428/450/17), а тому посилання в апеляційній скарзі  ГУПФУ в Харківській  області на те, що  даному випадку має місце не нове призначення, а перехід з одного виду пенсії на інший, є безпідставним.
Позивач 09.03.2021 звернулася до ГУПФ в Харківській області із заявою, в якій просила призначити пенсію вперше відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV і обчислити її із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалася пенсія на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, пенсія повинна обчислюватися на підставі положень ст. 40 Закону №1058-IV, як вперше призначена.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постановах від 06.03.2018 у справі №520/6664/17, від 05.07.2018 у справі №565/645/17, від 22.01.2019 у справі №577/2457/17, від 14.02.2018 у справі №465/5246/17, від 06.02.2019 у справі №333/1856/17, висновки яких, в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Таким чином відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії вперше відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та обчисленні розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2018, 2019, 2020 роки).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області    залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі                 № 520/5889/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко